Справа №705/6273/25
2/705/972/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання та просить стягнути з ОСОБА_2 , на користь позивача аліменти, у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, або до досягнення нею 23 років.
В обґрунтування позову зазначила, що позивач є студенткою 1 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2029 року. 
У зв`язку з навчанням на денній формі навчання позивач не має власних джерел доходу, а тому перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка сплачує за проживання, проїзд, а також забезпечує її одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання засобами.
ОСОБА_2 є батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11 вересня 2007 р.
Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2013 року у справі №705/993/13 за позовом про стягнення аліментів із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки форма навчання денна, тому ОСОБА_1 працювати не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Самостійне матеріальне утримання позивачки її матір`ю, є досить складним, а в свою чергу відповідач будь - якої допомоги не надає та не бере участі у забезпеченні навчання доньки, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись з позовом до суду.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 10 листопада 2025 року було відкрите провадження у даній справі, а такожроз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано 11 листопада 2025 року рекомендованим листом, проте лист повернувся до суду з поштовою відмітко «адресат відсутній за вказаною адресою», тому у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву.
Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми
права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_3 , вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2007.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2013 визначено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Як вбачається з копії довідки №948 від 01.09.2025 ОСОБА_1 є студентом 1 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. Навчання в КНУБА закінчується 30.06.2029 р.
Позивач вказує, що відповідач будь - якої допомоги не надає та не бере участі у забезпеченні навчання доньки. Протилежного судом встановлено не було.
Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою відповідача, яка після досягнення повноліття продовжує навчання в закладі вищої освіти на денній формі, в зв`язку з чим не має можливості працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та особистого розвитку.
Суд враховує, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги оскільки ОСОБА_2 є особою працездатного віку та відсутні відомості про наявність у нього інших утриманців.
За положеннями ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин, враховуючи вимогист.182СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.10.2025 та на період її навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.
В частині задоволення вимоги позивача про визначення розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, суд вважає за необхідне відмовити оскільки така вимога жодним чином не обґрунтована позивачем, та нормами чинного законодавства мінімальний розмір такого виду аліментів не передбачений, оскільки може бути визначений судом або у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, на період навчання, починаючи з 15 жовтня 2025 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене 22 січня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя О.В. Душин