П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/8467/24	

Категорія:113070200          Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту:08.01.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
 – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 22 серпня 2024 року №ПШ111529 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначала, що вона була позбавлена можливості під час розгляду справи подати свої пояснення, заперечення та докази оскільки її не було запрошено на такий розгляд та такий було проведено за відсутністю позивача. В акті не необґрунтовано доводів щодо відсутності у водія станом на момент виникнення спірних відносин документів, передбачених ст. 48 "Про автомобільний транспорт" (далі – Закон №2344-III), крім того у водія була наявна індивідуальна контрольна книга водія, що не заперечується, також інспектором що, в свою чергу, в сукупності виключає можливість застосування до позивача адміністративно- господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-111.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що він в повній мірі виконав свій обов`язок щодо розгляду справи та не допустив порушень процедури притягнення до відповідальності.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 – задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ111529 від 22 серпня 2024 року до ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн
В апеляційній скарзі Державної служби України з безпеки на транспорті ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що перелік необхідних документів для перевірки не є вичерпним, оскільки у ст. 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Також, апелянт зазначив, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених приписами ст. 39 Закону №2344-ІІІ, обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв) або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
09 липня 2024 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області на підставі направлення на перевірку, проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки МАЗ, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить позивачу. відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного, також відповідно наданої ТТН автомобільним перевізником є ОСОБА_1 засобу на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За результатами перевіри, винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №ПШ115529 від 22 серпня 2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, за порушення Закону №2344-ІІІ, а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 №2344-ІІІ, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу, притягнуто до відповідальності, передбаченої абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, у формі штрафу у сумі 17 000,00 грн. 
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулася до адміністративного суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не здійснювалось міжнародне перевезення вантажу, щодо якого здійснювалась перевірка, а відтак у відповідача не було повноважень здійснювати перевірку транспорту позивача та предмет наявності встановленого тахографа та, як наслідок, витребувати у водія транспортного засобу тахокарти, а отже у водія не було обов`язку їх надавати.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що до позивача була протиправно застосована санкція у вигляді штрафу на підставі абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку проведення рейдових перевірок, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України №2344-III "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до ч.12 ст. 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу ч.7 ст. 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Приписами ч.14 ст. 6 Закону №2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до п.2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За приписами п.14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до абз.1, 2 п.5 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених ст.ст. 39 і 48 Закону, документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно з п.п.20, 21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Абзацом 2 п.27 Порядку №1567 передбачено, що за наявності підстав керівник територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
За правилами ч.1 ст.39 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Абзацом 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.ст. 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу стало виявлене відповідачем порушення, суть якого полягала у відсутності (у водія) на момент першої перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа.
Міністерством транспорту та зв`язку було розроблено та затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07 червня 2010 року №340 (далі - Положення №340).
Пунктом 1.1. Положення №340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) №561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15 березня 2006 року про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) №3821/85 та (ЄС) №2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) №3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення.
Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п.1.3 Положення №340).
Згідно з п.7.1. Положення №340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (п.6.3. Положення №340).
Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу наведених положень нормативно-правових актів слідує, що у разі відсутності тахографа повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія, наявність якої є обов`язковою.
Обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбачено ст. 53 Закону №2344-III, яка визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.
Відповідно до частини восьмої ст. 53 Закону № 2344-III, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Згідно з абз.11 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є окремо виділеною підставою для притягнення до відповідальності саме за абз.11 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III, тобто є спеціальною нормою закону.
Така норма закону передбачає санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі, значно меншому, ніж за порушення, передбачені абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, за яким, у даному випадку, може бути притягнуто до відповідальності, крім цього така відповідальність передбачена саме за здійснення міжнародних перевезень, що є обов`язковою умовою.
Обов`язок наявності протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також відповідальність за недотримання вказаних вимог покладено на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, а не внутрішні.
Матеріалами справи підтверджено, що вантажні перевезення в даній справі здійснювались саме в межах України і є внутрішніми, про що свідчить товарно-транспортна накладна.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в акті контролюючого органу не необґрунтовано доводи щодо відсутності у водія станом на момент виникнення спірних відносин документів, передбачених ст. 48 Закону №2344-III, крім того у водія була наявна індивідуальна контрольна книга водія, що не заперечується ані відповідачем, ані актом перевірки.
В оскаржуваній постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ115529 за порушення Закону №2344-III не зазначено про відсутність індивідуальної контрольної книги водія.
В рамках досудового врегулювання спору позивачем також надавалась для перевірки  копія книги водія яка ведеться ще з 2021 року з відображенням маршрутів, показників, робочої зміни тощо.
Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що відповідачем під час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення, не взято до уваги істотні докази, які були наявні в розпорядженні Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, отже постанова про застосування адміністративно - господарських санкцій, складена за результатом такої перевірки, є протиправною та підлягає скасуванню щодо позивача, оскільки сукупність наданих вище доказів спростовує вину позивача для застосування визначених у постанові штрафних санкцій.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
За таких обставин, колегія судді вважає вірним висновок суду першої про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.