ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

30 грудня 2025 року	Справа № 160/34414/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Савченка А.В.
при секретарі судового засідання – Коростильові П.О.
за участю: 
представника позивача – Мащак Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Кондратюка Юрія, буд.108, м.Дніпро, 49128, код ЄДРПОУ 44896456), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

установив:

03 грудня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати противоправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції (м.Одеса), та зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції (м.Одеса), зняти арешт з у сього майна (реєстраційний номер обтяження 8760195) накладений постановою №б/н, від 21.10.2008 року виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що у 2025 році вона виявила арешт на все своє нерухоме майно, накладений ще у 2008 році постановою Ленінського ВДВС, при цьому відповідне виконавче провадження відсутнє в автоматизованих реєстрах, його матеріали знищені за строками зберігання, а підстави накладення арешту та статус позивачки як боржника встановити неможливо. При цьому орган ДВС відмовив у знятті арешту, у зв`язку з чим вона звертається до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання уточненої позовної заяви в кількості примірників відповідно до кількості учасників у справі в якій уточнити позовні вимоги та викласти їх чітко та зрозуміло.
На виконання ухвали суду від 10.12.2025 р., позивач 15.12.2025 р. позивач надав уточнений позов, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у незнятті арешту з майна Позивача після закінчення виконавчого провадження та скасувати арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , зареєстрований за № 8760195 на підставі постанови б/н державного виконавця Ленінського ВДВС від 21.10.2008 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі. Призначено розгляд справи на 25.12.2025 р. о 14:00, що відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зал № 10.
Крім того, цією ухвалою витребувано у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівьскому та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса):
- підстави арешту усього нерухомого майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 8760195);
- всі наявні матеріали виконавчого провадження, в рамках якого винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження - №б/н від 21.10.2008 року, державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М.;
- повідомити суд письмово про учасників виконавчого провадження в рамках якого винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження - №б/н від 21.10.2008 року, державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М.
24 грудня 2025 року від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що виконавче провадження, за яким було накладено оскаржуваний арешт на майно боржника було закінчено. Позивачем не було вирішено питання щодо скасування арешту протягом трьох років – до знищення матеріалів виконавчого провадження, що надало б можливість однозначно встановити підстави завершення виконавчого провадження. Відділ ДВС наголошує, що поняття «закінчення виконавчого провадження» та «завершення виконавчого провадження» не є тотожними. З огляду на той факт, що після завершення виконавчого провадження оскаржуваний арешт не було знято, є обґрунтовані підстави вважати, що вказане виконавче провадження не було закінчено, а отже й відсутні правові підстави для зняття арешту.
У судове засідання 25.12.2025р. з`явився представник позивача. Суд залучив в якості третьої особи ОСОБА_2 . Суд ухвалив відкласти судове засідання на 30.12.2025р. о 14:30 год.
25 грудня 2025 року засобами телефонного зв`язку повідомлено ОСОБА_2 про судове засідання, яке відбудеться 30.12.2025 року об 14 годині 30 хвилин в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 10.
29 грудня 2025 року від ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку надійшла заява, в якій зазначив, що позов ОСОБА_1 підтримує, претензій не має. Просить розглянути справу без його участі.
30 грудня 2025 року помічником судді Тимченко А.В. здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_2 з метою уточнення обставин подання заяви від 29.12.2025р. (датована 26.12.2025р.) та підтвердження особи заявника, оскільки вказана заява не була скріплена кваліфікованим електронним підписом. Під час телефонної розмови ОСОБА_2 підтвердив, що саме він подав зазначену заяву. Помічником судді Терешку Р.І. було запропоновано надати відповідну заяву, скріплену електронним підписом, однак ОСОБА_2 повідомив про відсутність у нього можливості надати заяву з електронним підписом.
У судове засідання 30.12.2025р. з`явився представник позивача. Судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Позов задоволено.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд виходить із такого.
Суд встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на ОСОБА_1 накладено арешт на все нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження №8760195, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника то оголошення заборони його відчуження б/н, 21.10.2008, винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М.
Листом Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.09.2025 №307267 повідомив позивачку про те, що відділ не має можливості ідентифікувати підстави накладання зазначеного арешту, у зв`язку з тим, що в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження №б/н від 21.10.2008 року видана Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, державний виконавець Іванько О.М. відносно накладення арешту на все майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 . У зв`язку з вищевикладеним повідомили, що Відділ не має правових підстав для зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 за реєстраційним номером обтяження №8760195.
Листом Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.11.2025 №49844/05.2-06 повідомив позивачку про те, що відповідно до інформації, наданої Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні відносно боржника ОСОБА_1 перебували виконавчі провадження №№ 50384534, 50595603, 50595652, 50384105 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», які закінчені 22.03.2016 з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, та 08.03.2024 з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, у зв`язку з повним фактичним виконанням, з урахуванням сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. В рамках зазначених виконавчих провадженнях, постанова про накладення арешту на майно боржника, державними виконавцями не виносилися. Разом з цим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 29.05.2009 зареєстровано обтяження (реєстраційний номер 8760195) всього нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.10.2008 державного виконавця Іванько О.М. Ленінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ. Однак, перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 , в рамках якого державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.10.2008, в Системі не зареєстровано. Крім того, книги - журнали вхідної кореспонденції виконавчих документів та журнали обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві Дніпропетровського МУЮ за 2008 рік, у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні, у зв`язку з чим, встановити або ідентифікувати виконавче провадження, в рамках якого винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.10.2008, неможливо.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент накладення арешту на майно позивача регламентувались Законом України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV).
Частиною 1 ст. 38 Закону №606-XIV передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Приписами ст. 59 Закону №606-XIV унормовано, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.
Майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику.
За наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.
У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі закінчення виконавчого провадження (крім певних винятків), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.
05.10.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).
За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Водночас, згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 6 ч. 3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог ст. 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Таким чином, арешт майна боржника, як виконавча дія, можливий лише в межах наявного відкритого в порядку та на підставах визначеного Законом №1404-VIII виконавчого провадження з примусового виконання рішення уповноваженого органу.
Приписами ст. 59 Закону №1404-VIII передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII).
Таким чином, судове рішенням про зняття арешту з майна боржника, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття арешту з такого майна постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач не надав належних і допустимих доказів існування виконавчого провадження, у межах якого 21.10.2008 року накладено арешт за реєстраційним номером обтяження № 8760195, суд дійшов висновку, що підстави накладення арешту та статус позивачки як боржника не підтверджені. 
Тому суд не вбачає ні фактичних, ні юридичних підстав для існування обтяження та арешту на майно позивача.
За таких умов подальше збереження арешту є безпідставним та непропорційним обмеженням права власності позивачки. 
Оскільки жодних доказів існування зобов`язань позивачки матеріали справи не містять, а відповідач не довів наявності правових підстав для збереження обтяження, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності щодо незняття арешту та наявність підстав для його скасування.
Суд відхиляє доводи відповідача про приватноправовий характер спору, оскільки предметом позову є перевірка законності бездіяльності органу ДВС як суб`єкта владних повноважень, яка полягає у незнятті арешту (обтяження) за відсутності встановлених підстав його накладення.
Крім того, відповідач не довів, що арешт накладено у межах виконання саме судового рішення та що позивачка має статус сторони такого провадження.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.
Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з реєстраційним номером обтяження №8760195, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника то оголошення заборони його відчуження б/н, 21.10.2008, винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Кондратюка Юрія, буд.108, м.Дніпро, 49128, код ЄДРПОУ 44896456) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції відповідно до ст.272 КАС України. 
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення відповідно до ч.6 ст.287 КАС України.
Повний текст рішення складено 26.01.2026р.

Суддя А.В. Савченко