Справа № 393/676/25 
пров. 2/393/60/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,
за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:
позивачка — ОСОБА_1 ,
відповідач — ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - 

В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що 29.07.2020р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено актовий запис №311. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину — ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2025р. (справа №393/263/25) шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитини проживає з нею, перебуває повністю на її утриманні. Відповідач матеріально допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що унеможливлює належне забезпечення її харчування, лікування та розвитку. Вважає, що відповідач відповідно до закону, зобов`язаний приймати участь в утриманні їхньої дитини, а тому вона була змушена звернутись до суду із вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
Ухвалою Новгородківського районного суду від 11.11.2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме позивачці необхідно було надати до суду відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у неї та відповідача, а також зазначити в позовній заяві відомості щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; зазначити відомості щодо попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, або зазначити про відсутність намірів нести судові витрати під час розгляду справи чи про звільнення від їх сплати; а також підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. 
18.11.2025 року надійшла заява про усунення недоліків позову.
Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В письмовій заяві від 12.01.2026р. просила справу розглянути без її участі та задовольнити позов. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, з відповідними заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Так, за змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ч. 1, п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Так, судом встановлено, що 29.07.2020р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено актовий запис №311 та рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2025р. (справа №393/263/25) шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3).
Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.03.2021 р.н. (а.с. 4). 
Згідно матеріалів справи, позивачка разом з малолітньою дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 5, 7).
Відповідно до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження`він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї.
Тлумачення положень СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.
Відповідачем не було надано доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини.
При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України).
Крім того, присудження аліментів за рішенням суду не обмежує відповідача у праві надання додаткової матеріальної допомоги на дитину добровільно.
При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мала б тоді, коли б утримувалися обома батьками. 
Згідно п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, на підставі ст. ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, а позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі, суд вважає, щоз відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів — задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 06 листопада 2025 року та до повноліття доньки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Є.О. Подліпенець