Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. 	Справа № 440/9319/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - Масюк Поліни Станіславівни, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025, по справі № 440/9319/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025 у Комунальному підприємстві Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 10.04.2023 перерахунок і виплату пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2004 по 30.06.2025, зарахованого до стажу відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 частково задоволено позов.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії з зарахуванням у подвійному розмірі до страхового стажу роботи періоду роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025 на посаді лікаря-психіатра Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" з 01.01.2004 по 30.06.2025 на посаді лікаря-психіатра.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2025 перерахунок і виплату (з урахуванням вже виплачених сум) пенсії з урахуванням періоду її роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", зарахованого до стажу відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача із врахуванням стажу роботи після 01.01.2004 в подвійному розмірі.
Вказано, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, за період з 01.01.2004 застосовується тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та вислугу років.
ОСОБА_1 не погодившись із судовим рішенням в частині відмови, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що поновлення порушеного права позивача має відбутися з моменту призначення їй пенсії, тому перерахунок та виплату відповідач повинен здійснити саме з дати призначення пенсії за віком, тобто 10.04.2023.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, позивач з 10.04.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком у порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
01.06.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії з зарахуванням у подвійному розмірі до загального і до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025 на посаді лікаря-психіатра на підставі Закону України "Про внесення змін до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення " №1110- ІV від 10.07.2003.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 26.06.2025 повідомило, що відповідно до частини 4 статті 24 Закону від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Отже, для зарахування з 01.01.2004 до страхового стажу у кратному обчисленні періоду роботи в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" підстави не вбачаються.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача обов`язку зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу позивача період роботи з 01.01.2004 по 30.06.2025 з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.06.2025.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII(далі - Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з абз. 1, 3 ч. 4ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
До набрання чинності Законом № 1058 умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначав Закон № 1788.
Відповідно до пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Таке правове регулювання визначає, що положення Закону №1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до ст. 60 Закону №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 № 625/15-05/039-6 №10.01.09/2606 №16918/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Таким чином, порівняльний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що Закон України №1058-IV не встановлює обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України №1788-XII при обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція ст. 60 Закону №1788-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017) є чинною на теперішній час та саме норма цього Закону є спеціальною під час вирішення питання про зарахування стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Колегія суддів дійшла висновку, що передбачене статтею 60 Закону № 1788-XII право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною судом касаційної інстанції у постановах від 11.12.2018 у справі № 310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 у справі № 485/103/17, від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами пунктів 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки НОМЕР_1 позивачка з 18.10.1990 працює у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" на посаді лікаря-інтерна, лікаря-психіатра.
Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що робота позивача у період з 01.01.2004 по 30.06.2025 дає підстави для перерахунку пенсії із зарахуванням стажу роботи у подвійному розмірі.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахування в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період роботи у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради".
Щодо доводів апеляційної скарги позивача, про не правильне визначення судом першої інстанції дати здійснення перерахунку пенсії, а саме з 01.06.2025 замість 10.04.2023 (дати призначення пенсії), колегія суддів зазначає наступне.
Із матеріалів справи встановлено, що 01.06.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії.
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону №1058-IV встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч.2 ст. 38, ч.3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що позивач звернулась з заявою про перерахунок до 15 числа місяця, то право на підвищення пенсії виникає з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто 01.06.2025.
Посилання позивача на ч. 2 ст. 46 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу , що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, колегія суддів вважає помилковим, оскільки зазначена норма стосується пенсії, яка нарахована, однак не отримана з вини пенсійного органу . Проте в спірних правовідносинах станом на час призначення пенсії пенсійним органом не здійснювалося нарахування пенсії позивача з урахуванням визначення її розміру за спірний період у подвійному розмірі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - Масюк Поліни Станіславівни, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 по справі № 440/9319/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло