Справа № 944/4720/25    Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 22-ц/811/4087/25    Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд стягнути зі згаданого відповідача на його користь сплачену за товар суму з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, що сумарно складає 36 347 грн 62 коп, а також 1 211 грн. 20 коп сплаченого судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач на онлайн сервісі OLX.UA побачив публічну пропозицію ОСОБА_2 про продаж останнім телевізора марки SONY OLED XR A80J 55 (в подальшому – «телевізор») за ціною 34 000 грн. 14.02.2025 року між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу згаданого телевізора за ціною 34 000 грн. і 14.02.2025 року позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату у розмірі 1 500 грн, а 18.02.2025 року здійснив наступний платіж у розмірі 31 500 грн. 18.02.2025 року позивач у відділенні ТОВ «НОВА ПОШТА», куди було доставлено телевізор, не вмикаючи його, здійснив поверхневий огляд товару на наявність видимих дефектів. Однак, після детального огляду телевізора та перевірки його роботоздатності, що було можливо зробити лише в домашніх умовах, було встановлено, що він має серйозний недолік, а саме: вигорівший фрагмент матриці в центральній частині екрана, викликаний тривалим відображенням статичного зображення. Відповідачем в публічній пропозиції укласти договір купівлі-продажу телевізора не було повідомлено про наявність у нього будь-яких дефектів, як не не було повідомлено про будь-які недоліки товару перед і протягом процесу укладення договору купівлі-продажу. Наявність недоліків товару підтверджується Актом технічного стану ТОВ «ДТС» №192839 від 14.04.2025 року та Актом функціональної перевірки ТОВ «ДТС» №192839 від 14.04.2025 року. Під час діагностики дефект у вигляді залишкового зображення на екрані підтвердився. Залишковим зображенням візуалізація логотипу, яка є результатом відображення статичної картинки, до яких OLED екрани вразливі, дефект помітно при зміні кольорів, а товар потребує заміни екрану. Дефект товару виник до його отримання, оскільки залишковим зображенням на екрані товару є логотип «RTV EURO AGD». Очевидним є те, що товар до укладення договору купівлі-продажу тривалий час знаходився у відділенні компанії RTV EURO AGD та демонстрував їх логотип. 
03.03.2025 року позивачем на адресу відповідача було надіслано листа з повідомленням про розірвання договору купівлі-продажу та вимогою повернути сплачені за товар кошти, однак станом на дату подання позовної заяви спір не врегульовано. 
Оскільки відповідач не виконав вимог позивача, то позивач вважає, що до спірних правовідносин підлягає до застосування стаття 625 ЦК України, а тому також просить стягнути з відповідача:
-429 грн. 95 коп. 3 % річних розрахованих за формулою: період розрахунку: з 03.03.2025 року по 01.08.2025 року -152 дні [Проценти] = 34 414,60 грн (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) /100% х 152 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 429,95 грн;
-1 503 грн. 07 коп. інфляційних нарахувань за період з 03.03.2025 року по 30.06.2025 року розрахованих за формулою: індексація на суму 34 414,60 грн [Сукупний індекс інфляції] = 101,50% х 100,70% х 101,30% х 100,80% = 104,368% (за період березень- червень 2025) [Інфляційні нарахування] = 34 414,60 грн (сума боргу) х 104,368% (сукупний індекс інфляції] /100% - 34 414,60 грн (сума боргу) = 1 503,07 грн. (а.с. 1-5).

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 36 347 гривень 62 коп сплаченої за товар суми з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 211 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 52-57).

Вищезгадане рішення суду оскаржив представник відповідача.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Вважає, що посилання суду, як на підставу вирішення спору, на статті 698, 708 ЦК України та статті 1, 6, 7, 8, 14, 17 Закону України «Про захист прав споживачів» є неправомірним, оскільки ці норми не регулюють відносини між сторонами у справі.
Зазначає, що в даному випадку є продаж вживаного телевізора, про що було вказано в оголошенні з сервісу ОЛХ, яке позивач долучив до матеріалів справи, а договір продажу вживаних речей не публічно-правовим і до нього не можуть бути застосовані норми, які застосував суд.
Вважає, що позивачем не доведено, що недоліки виникли до передачі йому телевізора, та документально не доведено, що телевізор є неналежної якості.
Стверджує, що при продажі телевізора відповідач не надавав жодних гарантій, тому позивач мав невідкладно, в момент отримання телевізора від перевізника, перевірити його якість і відмовитись від його прийняття в разі виявлення недоліків, чого зроблено не було.
Вважає, що акти технічного стану і акт функціональної перевірки №192839 від 14 квітня 2025 року, у яких зазначено, що телевізор марки SONY XR 55А803 серійний номер НОМЕР_1 потребує ремонту, не можуть бути визнаним належним і допустимим доказом, оскільки невідомо яка компетенція і повноваження ТзОВ «ДТС» щодо встановлення і доказування дефектів і моменту виникнення дефекту. 
Вважає, що позивач не довів, що телевізор , який він отримав від перевізника і той, що був переданий ним ТзОВ «ДТС», є одним і тим самим (а.с. 62-64).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 69-70).
30 грудня 2025 року представник позивача подав до суду Відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення (а.с. 79-87).

Клопотань від учасників справи про її апеляційний розгляд з повідомленням учасників не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що відповідач на онлайн сервісі OLX.UA розмістив публічну пропозицію про продаж телевізора марки SONY OLED XR A80J 55 за ціною 34 000 грн. (а.с. 9, 10), який і продав позивачу та отримав за нього 34 000 грн. (а.с. 11-15), а сам згаданий телевізор 18.02.2025 року через сервіс «НОВА ПОШТА» був доставлений позивачу.

Як також стверджується матеріалами справи, 03.03.2025 року представник позивача надіслав відповідачу письмове Повідомлення про розірвання ним договору купівлі-продажу телевізора з підстав його технічних недоліків, опис яких наведено у цьому Повідомленні, та з пропозицією відповідачу отримати цей телевізор і повернути отримані за нього кошти: Повідомлення було вручено відповідачу 08.03.2025 року (а.с. 18-22).
Відповідач жодним чином на це повідомлення не відреагував: докази про протилежне у матеріалах справи відсутні. 
11.04.2025 року позивач звернувся до ТОВ «ДТС», яке 14.04.2025 року видало йому Акт технічного стану №192839 та Акт функціональної перевірки №192839, згідно яких під час діагностики телевізора було підтверджено такий його дефект, як залишкове зображення на екрані, що може бути усуненим шляхом заміни екрану. Залишковим зображенням є візуалізація логотипу, що є результатом відображення статичної картинки, до яких OLED екрани вразливі, і цей дефект помітно при зміні кольорів, а телевізор потребує заміни екрану (а.с. 16, 17).
Згідно пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач – фізична особа, яка (зокрема) придбаває продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відтак, придбаваючи у відповідача телевізор для особистих потреб (оскільки таке придбання не пов`язане зі здійсненням позивачем підприємницької діяльності або виконанням ним обов`язків найманого працівника) позивач, як фізична особа, виступав у якості споживача.

Статтею 2 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону та (зокрема) Цивільного кодексу України. 
Загальні положення, які регламентують купівлю-продаж товару, встановлені у главі 54 «Купівля-продаж» (статті 655-711) ЦК України.
За змістом частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані Цивільним кодексом України або договором, вони регулюються правовими нормами інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (відповідно – і Законом України «Про захист прав споживачів»).
Відтак, питання купівлі-продажу товару (у даному випадку – телевізора), які не врегульовані Цивільним кодексом України або договором купівлі-продажу цього телевізора, можуть регулюватися і Законом України «Про захист прав споживачів»: в тій частині, що не суперечить положенням Цивільного кодексу України.
Апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, які саме положення Закону України «Про захист прав споживачів», застосовані судом до спірних правовідносин, суперечать правовим нормам Цивільного кодексу України, якими регламентовано відносини купівлі-продажу товару.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про неправомірність застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» до уваги прийматися не можуть. 

За змістом положень, які передбачені статтею 680 ЦК України, недолік товару може бути виявленим вже після придбання товару – «протягом розумного строку, але в межах двох років».
Телевізор позивачем було придбано 18.02.2025 року, а вже 03.03.2025 року (тобто – на 13 день після його придбання) його представник надіслав відповідачу письмове Повідомлення про розірвання договору купівлі-продажу телевізора з підстав його технічних недоліків, що безспірно охоплюється поняттям «протягом розумного строку», у якому наведено недоліки телевізора, які могли виникнути лише при умові його тривалої експлуатації, тобто – до передання цього телевізора позивачу, як його покупцю (частина 1 статті 679 ЦК України).
За змістом положень, як Цивільного кодексу України, так і Закону України «Про захист прав споживачів», тягар доведення того, що проданий за договором купівлі-продажу товар був належної якості, покладається саме на продавця цього товару.
Відповідач, будучи щонайпізніше 08.03.2025 року повідомленим про наявні у телевізора недоліки та претензії з приводу цього у позивача, як його покупця (а.с. 18-22), жодних дій по доведенню того, що ним телевізор був проданий належної якості, та по спростуванню претензій покупця (позивача) щодо його якості не вчинив і навіть відзиву на позовну заяву до суду не подав. 
За наведених вище обставин і інші доводи апеляційної скарги (а саме – про недоведеність позивачем наведеного у позовній заяві) до уваги прийматися не можуть.
Розрахунків, які б спростовували наведені у позовній заяві розрахунки індексу інфляції та трьох процентів річних, передбачені статтею 625 ЦК України, апеляційна скарга також не містить. 
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що правові підстави для його скасування (та, відповідно, для відмови у задоволенні позовних вимог) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 36 347 грн. 62 коп. за товар неналежної якості та санкцій за порушення цього грошового зобов`язання. 
Відтак, ціна позову у цій справі складає 36 347 грн. 62 коп., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 36 347 грн. 62 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 28 січня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.