ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/543/26 Справа № 201/10474/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шелестов К. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 січня 2026 року  м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,
за участю :
прокурора Мануйленка І.М.,
захисника Дашка Ю.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Дашка Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, 
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, посадовою особою Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення № 124 за ч. 1 ст. 172-7 та № 123, 125 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідно до яких, останній вчинив адміністративні правопорушення за наступних обставин.
Відповідно до п. 1, 2, 6 розділу І Положення про Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» (далі ТМО), затвердженого Наказом МВС України від 31 жовтня 2023 року за № 880 - ТМО (код ЄДРПОУ 08805223) є самостійним державним багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально-профілактичні та інші заклади, що здійснюють на основі ліцензії медичне забезпечення осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС.
ТМО є бюджетною, неприбутковою установою, що належить до сфери управління МВС України та оперативно підпорядкована Департаменту охорони здоров?я та реабілітації МВС (п. 2).
ТМО є юридичною особою публічного права (п. 8).
Відповідно до абзацу 8 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права (ч. 1 ст. 1 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 3384-IX від 20 вересня 2023 року).
Згідно із наказом № 96 о/с від 08 листопада 2023 року ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника начальника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» з 09 листопада 2023 року.
Відповідно до абз. 4 п. 5 розділу І Положення про Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» (далі ТМО), затвердженого Наказом МВС України від 31 жовтня 2023 року за № 880, передбачено, що на час відсутності начальника ТМО чи неможливості здійснення ним своїх повноважень з будь-яких причин (хвороба, відпустка тощо), його обов`язки виконує заступник начальника установи, визначений абзацом четвертим цього пункту, якщо рішення МВС виконання обов`язків начальника ТМО не покладено на іншу особу.
Таким чином, заступник начальника ТО наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права і суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону.
Згідно з розділом III Положення «Про преміювання працівників Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», затвердженого Наказом № 19 від 23 лютого 2016 року, встановлено, що для визначення розміру премії за результатами роботи за місяць та рік враховуються показники:
- своєчасність та якість виконання посадових обов`язків;
- виконавська дисципліна;
- трудова дисципліна.
Розмір премії визначається за показниками залежно від особистого внеску працівників у загальні результати роботи за фактично відпрацьований час.
Згідно з розділом VI Положення «Про преміювання працівників Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», затвердженого Наказом № 19 від 23 лютого 2016 року, встановлено, що:
1. Премії встановлюються в межах фонду оплати праці, передбаченого в кошторисі ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» на поточний рік.
2. Преміювання керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» здійснюється за рішенням Міністра внутрішніх справ.
3. Преміювання працівників здійснюється наказом керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».
4. Виплата премії проводиться в строки, установлені для виплати заробітної плати за другу половину місяця (не пізніше останнього робочого дня місяця).
5. Підставою для виплати премії працівникам є наказ про преміювання.
Список працівників, яким установлюється премія, оформлюється додатком до наказу про преміювання.
21 грудня 2023 року ОСОБА_1 було підписано наказ № 106 о/с «Про встановлення премії», яким самому собі визначив премію у розмірі 867,04% за поточний місяць.
Відповідно до ч.3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.
Як роз`яснило Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх Методичних рекомендаціях від 21 жовтня 2022 року № 13 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» (далі - Методичні рекомендації), що основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес та службові або представницькі повноваження, а суперечність між приватним інтересом та службовими або представницькими повноваженнями є основною складовою реального конфлікту інтересів.
Приватним інтересом може вважатися будь-який майновий чи немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу. При цьому слід зауважити, що типовими обставинами, що свідчать про наявність приватного інтересу слід вважати сімейні та родинні стосунки, а також реалізацію службових або представницьких повноважень відносно себе.
Пунктом 2.4 Методичних рекомендацій визначено, що суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання Функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки або представницькі повноваження в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те, чи інше рішення по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).
Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів. 
Приватний майновий інтерес ОСОБА_1 зумовлений його бажанням покращити своє матеріальне становище шляхом отримання заробітної плати у збільшеному розмірі.
Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечності між приватним майновим інтересом заступника начальника установи ТМО, обумовленим бажанням покращити своє матеріальне становище та повноваженнями виконувача обов`язків начальника установи, які передбачають необхідність надання оцінки власної діяльності у якості заступника начальника установи ТМО за відповідний календарний місяць, необхідністю визначення собі розміру премії, що у свою чергу безпосередньо впливає на його об`єктивність та неупередженість при прийнятті рішення щодо визначення розміру премії та винесенню наказів про преміювання працівників.
Відповідно до пояснень уповноваженої з антикорупційної діяльності ТМО ОСОБА_2 щодо наявності реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 нікого не повідомляв та самостійно прийняв рішення в умовах конфлікту інтересів. Також згідно із відповіддю ДУ «Східне ТМО МВС України» від 01 серпня 2025 року за вих. № 33/24-125-25, в установі відсутня інформація про реєстрацію та направлення письмового повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у письмовій формі від заступника начальника ТМО ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, заходи щодо врегулювання наявного реального конфлікту інтересів не вживались.
Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», являючись згідно із п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме 21 грудня 2023 року, з моменту підписання наказу № 106 о/с «Про встановлення премії», яким преміював себе у розмірі 867,04% премії за грудень 2023 року, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів Міністерство внутрішніх справ України, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», являючись згідно із п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:
- оцінив власну діяльність у якості заступника начальника установи ТМО за відповідний календарний місяць;
- визначив собі у якості заступника начальника ТМО премію за грудень 2023 року у розмірі 867,04%;
- підписав та видав 21 грудня 2023 року наказ № 106 о/с «Про встановлення премії», яким у тому числі преміював самого себе у якості заступника начальника ТМО у розмірі 867,04% премії за грудень 2023 року, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, 23 листопада 2023 року, ОСОБА_1 підписано наказ № 100 о/с «Про встановлення премії», яким самому собі визначив премію у розмірі 676,59% за поточний місяць.
Відповідно до пояснень уповноваженої з антикорупційної діяльності ТМО ОСОБА_2 щодо наявності реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 нікого не повідомляв та самостійно прийняв рішення в умовах конфлікту інтересів. Також згідно із відповіддю ДУ «Східне ТМО МВС України» від 01 серпня 2025 року за вих. № 33/24-125-25, в установі відсутня інформація про реєстрацію та направлення письмового повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у письмовій формі від заступника начальника ТМО ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, заходи щодо врегулювання наявного реального конфлікту інтересів не вживались.
Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», являючись згідно із п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме:
- оцінив власну діяльності у якості заступника начальника установи ТМО за відповідний календарний місяць;
- визначив собі у якості заступника начальника ТМО премію за листопад 2023 року у розмірі 676,59%;
- підписав та видав 23 листопада 2023 року наказ № 100 о/с «Про встановлення премії», яким у тому числі преміював самого себе у якості заступника начальника ТМО у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Постановою Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Дашко Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- ОСОБА_1 не затверджував розмір премії, не підписував та не затверджував додатки №1 до наказів №100 о/с від 23.11.2023 та №106 о/с від 21.12.2023;
- свідок ОСОБА_3 підтвердила право другого підпису ОСОБА_4 , зазначила, що списки формуються бухгалтерією та затверджуються керівником установи, при цьому їй невідомо, хто подавав документи ОСОБА_1 . Нарахування премії ОСОБА_1 здійснювалося бухгалтерією відповідно до рекомендацій МВС;
- свідок ОСОБА_2 пояснила, що погоджувала накази та додатки про преміювання, при цьому ОСОБА_1 не повідомляла про наявність конфлікту інтересів, а хто подавав йому накази з додатками на підпис — їй невідомо;
- у судовому засіданні не доведено наявність суб`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, зокрема обізнаність про конфлікт інтересів та умисні дії під час підписання наказів про преміювання №100 о/с від 23.11.2023 та №106 о/с від 21.12.2023 з метою покращення власного матеріального становища;
- суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, зокрема, не допитав ОСОБА_4 за клопотанням захисту, не дослідив Рекомендації МВС, інструкцію з діловодства щодо порядку формування та руху документів, а також не з`ясував, хто і в якому обсязі подавав накази та додатки на підпис;
- вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не була доведена поза розумним сумнівом.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, прокурор заперечував щодо доводів апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін. 
Також в судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст.251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС Українипо Дніпропетровській області»,являючись згідно із п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України«Про запобігання корупції» №1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме:
21.12.2023 з моменту підписання наказу №106 о/с «Про встановлення премії», преміював себе у розмірі 867,04% премії за грудень 2023 року, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів Міністерство внутрішніх справ України, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.
21.12.2023 з моменту підписання наказу №106 о/с «Про встановлення премії», преміював себе у розмірі 867,04% премії за грудень 2023 року,чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.
23.11.2023 з моменту підписання наказу №100 о/с «Про встановлення премії», преміював себе у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Згідно з розділом VI Положення про преміювання працівників Державної установи «Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», затвердженого Наказом № 19 від 23.02.2016 року:
"1. Премії встановлюються в межах фонду оплати праці, передбаченого в кошторисі ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» на поточний рік.
2. Преміювання керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» здійснюється за рішенням Міністра внутрішніх справ.
3. Преміювання працівників здійснюється наказом керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».
4. Виплата премії, проводиться в строки, установлені для виплати заробітної плати за другу половину місяця (не пізніше останнього робочого дня місяця).
5. Підставою для виплати премії працівникам є наказ про преміювання.
Список працівників, яким установлюється премія, оформлюється додатком до наказу про преміювання."
23.11.2023 ОСОБА_1 було підписано наказ № 100 о/с «Про встановлення премії», яким встановлена йому премія у розмірі 676,59 % за поточний місяць.
21.12.2023 ОСОБА_1 було підписано наказ №106 о/с «Про встановлення премії», яким встановлена йому премія у розмірі 867,04% за поточний місяць.
Відповідно до п. 2,3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
За змістом частини першої статті 1 цього Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Таким чином, реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.
У цій справі реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечностей між приватним майновим інтересом, обумовленим бажанням покращити своє матеріальне становище та наявними службовими повноваженнями виконувача обов?язків начальника установи, які передбачають необхідність надання оцінки власної діяльності за відповідний календарний місяць та визначення собі розміру премії, що у свою чергу безпосередньо впливає на його об?єктивність та неупередженість при прийнятті відповідного рішення.
Доводи захисника про те, що не досліджено докази та не з`ясовано повно,всебічно та об`єктивно обставини справи,- не є слушними,оскільки відповідно до матеріалів справи у судовому засіданні допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, двох свідків (уповноважений з антикорупційної діяльності ОСОБА_2 та головний бухгалтер ОСОБА_3 ), досліджено та долучено до матеріалів справи накази №100 о/с (23.11.2023) та №106 о/с (21.12.2023 року) з додатками, копію положення про ДУ «ТМО», копію наказу про призначення на посаду, копію Положення про преміювання (наказ №19 від 23.02.2016 року) та інші документи (лист ДУ «Східне ТМО МВС» №33/24-125-25 від 01.08.2025 року, обліковий журнал повідомлень про конфлікт інтересів №33/24-442).
Посилання на те, що не встановлена суб`єктивна сторона складу правопорушення,- є необгрунтованими, оскільки вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, усвідомлювала своє службове становище, свої повноваження та відповідні обов`язки щодо дотримання антикорупційного законодавства, що підтверджує посадова інструкція, наказ про призначення, положення про ТМО.
Підписання наказів про преміювання особисто ОСОБА_1 свідчить про наявність умислу з усвідомленням наслідків — ненадання повідомлення про реальний конфлікт інтересів і прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Доводи захисника про те, що додаток №1 до наказу №100 о/с від 23.11.2023 року не містить підпису ОСОБА_1 , а містить підпис начальника лікарні з поліклінікою ОСОБА_4 та уповноваженої з антикорупційної діяльності ОСОБА_2 , - не є слушними, оскільки додаток до наказу був підписаний начальником лікарні ОСОБА_4 та уповноваженою з антикорупційної діяльності ОСОБА_2 , а сам наказ №100 о/с був підписаний ОСОБА_1 . Наявність або відсутність підпису саме на додатку не звільняє особу, яка підписала наказ, від відповідальності за рішення, відповідно до якого було преміювання. Тобто остаточне розпорядче повноваження щодо видання наказу та його підписання належало саме ОСОБА_1 .
Посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 не затверджував собі премію, не був обізнаний в тому, що є додаток, в якому наявне його прізвище,- не є слушними, оскільки ОСОБА_1 мав перевіряти документи, що стосуються преміювання, які він підписував, оскільки в наказі зазначено про наявність додатків, та дотримуватися вимог антикорупційного законодавства.
Доводи, що судом не враховано Рекомендації МВС, встановлені розміри заробітної плати працівникам МВС та їх складові, Інструкції з діловодства установи щодо порядку формування та руху документів в установі є необгрунтованими, оскільки висновки суду грунтуються та враховують вимоги Положення про ТМО, Положення про преміювання, посадову інструкцію заступника начальника.
Твердження про те, що не з`ясовано хто і в якому обсязі надавав накази та додатки на підпис є необгрунтованими, оскільки відповідно до пояснень головного бухгалтера вбачається, що додатки погоджувалися відповідними особами та передавалися на підпис посадовій особі, яка мала повноваження видати наказ. Остаточне рішення про підписання наказу належало виконуючому обов`язки начальника , який підписав наказ.
Доводи сторони захисту, що судом лише частково враховано покази свідків, не надано оцінки їх показам, - не є слушними, оскільки покази ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують наявність додатків з прізвищами та розмірами премій до наказу, порядок формування додатків та їх погодження, а також те, що від ОСОБА_1 не надходило повідомлень про конфлікт інтересів. Суд правильно врахував покази свідків при вирішенні питання про неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів.
Твердження апеляційної скарги про те, що неправильно застосовано положення ст.172-7 КУпАП,- є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив компетентний орган про наявність реального конфлікту інтересів після вчинення дій, що створювали приватний майновий інтерес, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП.
Посилання захисника на закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Під час збору інформації уповноважений орган отримує відомості, на підставі яких під час складання протоколу встановлює чи є склад адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи вбачається,що на адресу ДУ“Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України” було направлено лист Дніпропетровського управління ДВБ НП України вх.№56426-2025 від 29.07.2025 та отримано лист вх. №33/24-125-25 від 01.08.2025 із завіреними копіями документів для перевірки відомостей щодо можливого порушення вимог та обмежень Закону України “Про запобігання корупції” ОСОБА_1 , який перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» преміював себе у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 123 днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є 22.08.2025 року, датою вчинення адміністративного правопорушення є 23.11.2023 року. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 124 днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є 22.08.2025 року, датою вчинення адміністративного правопорушення є 21.12.2023 року. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 125 днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є 22.08.2025 року, датою вчинення адміністративного правопорушення є 21.12.2023 року. 
Враховуючи те, що судом прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 10.10.2025 року, то на час притягнення його до адміністративної відповідальності дворічний строк не сплинув, отже відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Дашка Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року - залишити без задоволення.
Постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко