П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/17912/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
19 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
01.12.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Савицький Р.Є., про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 240/17912/24.
Заява обґрунтована тим, що згідно інформації листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.11.2025 року пенсійним органом нараховано на виконання рішення суду у цій справі 259719,92 грн., однак, як стверджує представник заявника, зазначені кошти досі не виплачені.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено частково. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року у справі у справі № 240/17912/24 із:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 його пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2024 за особовою справою № ХЗ59248, з урахуванням проведених виплат"
на:
"Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії в розмірі 259532,57 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 57 коп.) за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за відповідною бюджетною програмою.
В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно частини другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, внесено суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема, й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту ч.1 ст.378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 приписи статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива, шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".
Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).
При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року у справі №240/17912/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку з 01.04.2019 його пенсії з урахуванням складових, встановлених довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2024 за особовою справою № ХЗ59248 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 його пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2024 за особовою справою № ХЗ59248, з урахуванням проведених виплат.
02.12.2025 року видано виконавчий лист № 42138 2025 р. на виконання судового рішення.
Як вбачається з інформації з доданого до поданої заяви листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.11.2025 року, на виконання судового рішення у цій справі ОСОБА_1 нараховано 259907,27 грн., виплачено за минулий час 187,35 грн., залишок заборгованості становить 259719,92 грн. Повідомлено позивача про те, що виплата суми, зокрема, за вказаним рішенням буде проводитись у порядку, визначеному постановою КМУ від 14.07.2025 року № 821 "Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судового рішення".
Згідно інформації, наданої пенсійним органом, на виконання судового рішення у цій справі позивачу нараховано доплату в сумі 259907,27 грн., однак, станом на 01.12.2025 року залишок заборгованості по судовому рішенню становить 259532,57 грн., з врахуванням виплачених коштів в сумі 374,70 грн.
Отже, орган Пенсійного фонду України має перед стягувачем (позивачем) заборгованість, яка нарахована на виконання рішення суду, що ухвалено в цій справі.
Доказів здійснення виплати усієї суми заборгованості позивачу відповідачем суду апеляційної інстанції не надано, як і не надано розрахунку заборгованості з сумою, відмінною від зазначеної позивачем в заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Станом на момент звернення позивача із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду залишається повністю не виконаним, з огляду на це, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду.
Враховуючи імперативні приписи ч.3 ст.378 КАС України а також те, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.01.2025, ухвалене щодо перерахунку та виплати пенсії та не виконане суб`єктом владних повноважень - відповідачем протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення вказаної заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Залімський І. Г.