Провадження №	2/447/100/26 	
Справа №	447/1942/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

05.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Друзюк М.М.,
секретаря судового засідання Іськів О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
за участі: позивачки ОСОБА_1 
представника позивачки: ОСОБА_3 
відповідачки: ОСОБА_2 
представника відповідачки: ОСОБА_4 
представника третьої особи: Ільченко В.С.
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції сторін.
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період з 20 липня 2019 року по 18 жовтня 2024 року, та факту перебування ОСОБА_1 на утриманні в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 20 липня 2019 року по 18 жовтня 2024 року (з врахуванням заяви, поданої в порядку ст. 49 ЦПК України).
В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 20.07.2019 проживала у цивільному шлюбу із ОСОБА_5 до 18.10.2024. Вони проживали без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, фактично мали права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. В обґрунтування цієї обставини позивачка покликається на акт фактичного проживання від 10.07.2024, складеного головою ОСББ «Господар-5», виписками з карткового рахунку позивачки, декларацією № 0001-ЗКМЗ-МХ00 , 0001-ЕРР8-49АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 15.04.202, в яких позивачка зазначена як довірена особа в разі настання екстреного випадку, квитанціями про придбання товару для сім`ї (мінімийки, порохотягу), показами свідків.
Протягом зазначеного періоду ОСОБА_1 перебувала на повному утриманні чоловіка ОСОБА_5 , оскільки працювала у Комунальному підприємстві «Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка» Бориславської міської ради та отримувала заробітну плату в розмірі меншому, аніж мінімальний.
Згідно зі сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_2 №309 від 31.10.2024 ОСОБА_5 відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 18.10.2024 в районі населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області.
У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення цивільного чоловіка, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 . У заяві про членів сім`ї та утриманців зниклих безвісти, ОСОБА_6 зазначила себе як цивільна дружина ОСОБА_5 , проте їй було відмовлено у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з тим, що вона не входить у визначений законодавством перелік осіб, які мають право на такі виплати.
Крім того, позивачка зверталася з письмовою заявою в Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими щодо розшуку ОСОБА_5 .
Окрім того, позивачка просить встановити факт її перебування на утриманні в ОСОБА_5 , в період часу з 20.07.2019 по 18.10.2024. 
В обґрунтування покладається на те, що з 2019 року її чоловік, ОСОБА_5 , працював приватно, займався укладенням бруківки, а з 15.08.2022 був призваний на військову службу та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі 24.09.2025 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 .
Позивачка зазначає, що заробітна плата ОСОБА_5 була основним і постійним джерелом засобів для її існування, оскільки вона отримувала заробітну плату, яка є нижчою, аніж мінімальна, а тому вважає, що є достатні підстави для встановлення даного факту, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення цього факту необхідне їй для отримання грошового забезпечення, оскільки для цього необхідно надати документи, які б підтверджували факт перебування на його утриманні, відтак просить суд задовольнити позов.
Процесуальні дії в справі.
Ухвалою суду від 03.07.2025 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 05.08.2025.
16 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Міністерства оборони України, ОСОБА_7 , надійшло пояснення, в якому просить суд у задоволенні позовної заяви. відмовити повністю. В обґрунтування покладається на те, що позивачкою не було надано належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 . Фотодокази, які були долучені до матеріалів справи, не можуть підтвердити або спростувати факту спільного проживання, утримання та ведення господарства, оскільки мають низьку якість та неможливо визначити, хто саме на них зображений, де були зроблені ці фото та які саме факти вони підтверджують. Щодо долучених до справи скріншотів переписки, зазначив, що такі починаються з 21 серпня 2023 року та закінчуються 30 серпня 2024 року, на зазначених доказах не можна зрозуміти з ким саме спілкується позивачка. Окрім того, сповіщення про зникнення безвісти, яке надсилається найближчим родичам, отримала мати, а не його цивільна дружина. Таким чином, в особовій справі та документах військової частини ОСОБА_1 не була зазначена. Також ОСОБА_7 зазначив, що надані до заяви докази перебування ОСОБА_1 на утриманні є хибними, адже з них не вбачається за можливе встановити факт перебування позивачки на утриманні у зниклого безвісти за особливих обставин ОСОБА_5 , оскільки на підтвердження даного факту позивачем була надана лише виписка з її банківської карти. Крім цього, позивачкою не зазначено та не доведено, чому вона не може самостійно себе утримувати, а покладається лише на утримання ОСОБА_5 . 
У поданій суду заяві від 16.07.2025 третя особа – Міністерство оборони України просило розгляд справи проводити у відсутності уповноваженого представника.
На адресу суду 24.07.2025 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. В обґрунтування зазначає, що позивачка не надала суду жодних вагомих належних, достовірних та достатніх доказів, які могли б підтвердити її спільне проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю, як чоловіка та дружини. ОСОБА_5 був прийнятий на військову службу 15.08.2022 і зник безвісти 18.10.2024, увесь цей період він перебував на військовій службі, а відтак позивачка безпідставно вказує на їх спільне проживання. Відповідачка наголошує на тому, що її син не сприймав позивачку ОСОБА_1 як свою дружину, що, зокрема, підтверджується тим фактом, що в особистому розпорядженні військовослужбовця ОСОБА_5 не зазначив позивачку як особу, котрій має бути виплачена частка його грошового забезпечення або одноразової допомоги у разі його смерті, зникнення безвісти або потрапляння в полон. З приводу долучених позивачкою фото зазначає, що такі не можуть бути підтвердженням спільного проживання, утримання та ведення господарства, оскільки вони є неналежної якості, з них незрозумілим є, власне, де і в який час вони зроблені, та які факти підтверджують. Щодо перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_5 вважає, що такі твердження є хибними. З приводу долученої виписки з банківської картки, вказала, що така свідчить лише про те, що ОСОБА_5 шляхом переказу певної суми грошових коштів матеріально допомагав позивачці. Сторона відповідачки зазначила, що позивачка працювала лікарем-стоматологом у КП «Стоматологічна поліклініка» Бориславської міської ради Львівської області, отримувала заробітну плату та не перебувала на триманні у ОСОБА_5 , таким чином позивачкою не було доведено систематичного та повного утримання, відсутності інших джерел доходів, окрім допомоги померлого, і що допомога годувальника була постійним та основним джерелом засобів до її існування. 
На адресу суду 30.07.2025 позивачка подала відповідь на відзив, відповідно до якої обставини, наведені у відзиві, вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Стверджує, що ОСОБА_5 проживав з нею однією сім`єю, вважав своєю дружиною, дарував їй вінчальну каблучку, разом будували плани подальшого подружнього життя, неодноразово з ними проводила сімейні свята і сама відповідачка. З 20 липня 2019 року постійним місцем проживання ОСОБА_5 був м. Борислав разом з позивачкою. Зазначала, що ОСОБА_5 не складав жодного особистого розпорядження, відповідно і не міг зазначити в ньому позивачку. Стверджує, що між нею та ОСОБА_5 були відносини, характерні для сімейних, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, спільно святкували сімейні свята, обговорювали побутові речі, в тому числі щодо проходження військової служби. Крім наданих до позовної заяви доказів, згадані обставини можуть бути підтверджені, зокрема: постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Чванкіна Є.С. від 22.07.2025 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні №12024141250000573 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України; квитанцією про отримання посилки на ім`я ОСОБА_5 на відділення №1, м. Борислав; замовленням клієнта №10848 від 30.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_5 замовляв та придбав товар для їхньої сім`ї. 
На адресу суду 04.08.2025 від відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив позивачки ОСОБА_1 , в якому стверджує, що її син, ОСОБА_5 , у м. Бориславі ніколи постійно не проживав, проте періодично їздив у м. Борислав, де проводив час з позивачкою. Щодо постанови слідчого, на яку покладалася позивачка, вважає, що така не може бути достатнім та достовірним доказом підтвердження факту її спільного проживання з ОСОБА_5 , оскільки складена слідчим виключно ґрунтуючись на заяві ОСОБА_1 про те, що вона проживала із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, без достатньої перевірки та належного оцінювання тверджень ОСОБА_1 . Щодо поштової квитанції «Нової пошти», а також бланку замовлення на товар, вважає, що такі лише вказують на те, що на ім`я ОСОБА_5 було зроблено замовлення та доставка товару. Наголосила, що дані замовлення були зроблені на час його перебування на військовій службі у ЗСУ. 
На адресу суду від відповідачки надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме листа прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області, яким повідомлено відповідачку про прийняття постанови про скасування як незаконної та необґрунтованої постанови старшого слідчого ОСОБА_8 від 22.07.2025 про визнання потерпілою ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №12024141250000573 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та копії постанови від 07.10.2025 про закриття кримінального провадження №12024141250000573 від 05.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданого 24.09.2025.
Ухвалою суду від 04.11.2025 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні за клопотанням обох сторін були допитані свідки:
Свідок ОСОБА_9 повідомила, що проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться поруч будинка, в якому проживає мати позивачки. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2020 року регулярно приходили в гості до сестри та мами позивачки, допоки ОСОБА_5 не пішов на військову службу, ОСОБА_5 інколи залишалися на ночівлю, свідок сприймала ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як подружжя.
Свідок ОСОБА_10 повідомила, що є рідною сестрою позивачки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила, що вона та ОСОБА_1 з ОСОБА_5 знайомі ще з 2014 року. Влітку 2019 року позивачка з ОСОБА_5 почали проживати разом за адресою: АДРЕСА_3 . Проживали разом, допоки ОСОБА_5 не зник безвісти. У квітні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 переїхали до неї, оскільки чоловік ОСОБА_10 вступив до лав ЗСУ. У 2023 році в квартирі по АДРЕСА_4 почали проживати квартиранти, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 інколи залишалися там ночували, коли приходили по свої особисті речі. Після поранення ОСОБА_5 проживав на в АДРЕСА_2 разом з свідком. Повідомила, що позивачка та ОСОБА_5 хотіли мати дітей, але ОСОБА_5 мав проблеми зі здоров`ям, ОСОБА_5 розповідав свідкові, що його мати сприймала їх як подружжя, часто приїжджала до них в гості, святкувала релігійні та сімейні свята, зі слів ОСОБА_5 свідкові відомо, що він утримував ОСОБА_1 та свою маму ОСОБА_2 , він з позивачкою вели спільне господарство, купували інструменти, продукти, сестра допомагала йому збиратися на війну. Після того як ОСОБА_5 зник безвісти, його мати ще приїжджала до них в гості. У 2023 році та у січні 2024 року ОСОБА_5 приїжджав у відпустку. Запропонував ОСОБА_1 одружитися, але в той час почався Covid-19. 
Свідок ОСОБА_11 повідомив, що знайомий з позивачкою у форматі відеоконференції. Перебував на службі у 72 бригаді з вересня 2022 року по січень 2024 року, коли ОСОБА_5 спілкувався з ОСОБА_1 по відеозв?язку. ОСОБА_5 говорив свідкові, що проживав з дружиною. Свідок зазначив, що сприймав ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як подружжя.
Свідок ОСОБА_12 повідомив, що є настоятелем Храму ім. Усічення Голови Йоана Хрестителя в м. Борислав. Позивачка є його сусідкою, з якою неодноразово бачилися в храмі, у 2023 та у 2024 році на ОСОБА_13 відвідували сім`ю ОСОБА_6 . У 2023 році благословляв ОСОБА_5 , коли він вступив до лав Збройних Сил України. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 сприймав як подружжя.
Свідок ОСОБА_14 повідомив, що є рідним братом ОСОБА_5 та сином відповідачки, вступив до лав ЗСУ з березня 2022 року. З позивачкою познайомився в м. Трускавець, коли перебував на реабілітації після поранення у липні 2022 року, коли брат разом з нею приїхали його відвідати. ОСОБА_5 сказав, що ОСОБА_1 є його дівчиною, що він пересилав їй кошти для закриття потреб хлопців на фронті. З братом постійно перебував на зв`язку. Після того, як ОСОБА_5 зник безвісти, свідок приїжджав в м. Борислав за документами ОСОБА_5 . 
Свідок ОСОБА_15 повідомив, що є сусідом відповідачки, проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначив, що відповідачка проживала разом з сином ОСОБА_5 , допоки останній не пішов служити. Бачив один раз ОСОБА_5 у військовій формі, коли він перебував у відпустці. 
Свідок ОСОБА_16 повідомив є рідним братом відповідачки, проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Зазначив, що його сестра є інвалідом ІІІ групи, часто був в сестри, коли племінник почав військову службу. Про те, що в ОСОБА_5 була дружина ОСОБА_17 , не чув, коли спілкувався з ним по телефону племінник розповідав про волонтера ОСОБА_18 . Свідок зазначив, що вперше ОСОБА_1 побачив на похороні. До початку війни у 2022 році про ОСОБА_18 взагалі не чув. Зі слів ОСОБА_5 відомо, що він працював неофіційно у Львові. На початку липня 2022 року зустрівся з позивачкою в квартирі ОСОБА_2 . Був присутнім, коли зачитували сестрі сповіщення про факт смерті племінника.
В судовому засідання позивачка та її представник позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Позивачка зазначила, що з ОСОБА_5 з липня 2019 року проживали разом в м. Бориславі в квартирі мами позивачки, після початку війни у 2022 році почали разом проживати разом із сестрою у її квартирі теж в м. Бориславі. Після отримання повістки ОСОБА_19 у травні 2022 року вступив до лав Збройних Сил України. Позивачка вказала, що займалася волонтерською діяльністю, як волонтер офіційно зареєструвалася у 2023 році. Повідомила, що проживала з ОСОБА_5 як сім`я, мали спільні права та обов`язки, доглядали один за одним, займалися благоустроєм, мали на меті зареєструвати шлюб згодом, коли зібралася б уся родина.
Відповідачка та її представник щодо задоволення позовної заяви заперечили. Зокрема зазначили, що волонтерські рахунки, які відкриті на ім`я позиваки не підтверджують факту перебування позивачки на утриманні ОСОБА_5 , враховуючи, що позивачці на праві власності належить квартира та позивачка є працевлаштованою. Відповідачка зазначила, що довіреність була видання нею позивачці на представництво її інтересів з метою отримання допомоги в пошуках зниклого сина.
Представник третьої особи - Військової частини НОМЕР_1 , просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування її на утриманні ОСОБА_5 , оскільки такі обставин не можуть бути встановлені лише на показах свідків, а виписки з банківської картки позивачки викликають певні сумніви.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.10.1988, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_20 та ОСОБА_2 (а.с.15). 
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №1917/17-59 від 25.08.2020, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8).
Відповідно до сповіщенням сім`ї № 460/1 від 31.10.2024, начальник Військової частини НОМЕР_1 , повідомив начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність сповіщення відповідачку про те, що її син, солдат ОСОБА_5 , 1988 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_7 , стрілець-санітар механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 18.10.2024 в районі н.п. Богоявленка Волноваського району Донецької області прийнятий на військову службу 15.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
Відповідно до сповіщенням сім`ї № 309 від 31.10.2024, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 сповістив відповідачку, що її син, солдат ОСОБА_5 , 1988 р.н., відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 18.10.2024 в районі н.п. Богоявленка Волноваського району Донецької області (а.с.14).
Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_21 №7976 від 26.12.2024, військовим командуванням частини НОМЕР_1 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті належного грошового забезпечення цивільного чоловіка, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який зник безвісти 18.10.2024 (а.с.16).
Відповідно до листа секретаря Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими №222/кш/57 від 14.01.2025, розглянуто звернення ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повідомлено, що для отримання дозволу на доступ до Особистого кабінету необхідно після реєстрації викласти до інформаційної системи копії документів, які підтверджують родинні стосунки (а.с.17).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20241124-2760 від 24.11.2024 на запит відповідачки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти на території бойових дій, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 13.11.2024 (а.с.24).
Відповідно до витягу з ЄРДР, зареєстровано кримінальне провадження №12024141250000573 від 05.11.2024 за ч.1 ст.115 КК України. 05.11.2024 до ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, щоб вжити заходів до розшуку її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_7 , стрільця-санітара механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , за званням солдата, прийнятого по мобілізації на військову службу 15.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 18.10.2024 в районі населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області, будучи відданим військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність (а.с.25).
З виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_5 періодично здійснював переказ коштів на банківську карту, що належить ОСОБА_1 (а.с.26-28).
Відповідно до довідки про доходи №10 від 24.06.2025, основним місцем роботи позивачки є КП «КНП «Стоматологічна поліклініка» Бориславської міської ради Львівської області, в якій вона займає посаду лікаря-стоматолога. Загальна сума доходу з 01.01.2019 по 31.05.2025 становить 274 251,73 грн (а.с.30).
Листами від 03.12.2024 позивачка неодноразово зверталась до командира військової частини НОМЕР_1 із заявами про нарахування їй та виплату грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_5 , грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік (а.с. 31-34). 
Окрім того, позивачка листом від 03.12.2024 зверталась до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, до Міжнародного комітету Червоного Хреста, Національного інформаційного бюро, Уповноваженого ВРУ з прав людини, Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, до Об`єднаного Центру з пошуку та звільнення, щодо отримання інформації про місцезнаходження стосовно чоловіка ОСОБА_5 , 1988 р.н. (а.с.35-40).
Як вбачається з декларації № 0001-3КМЗ-МХ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 15.04.2020 року, подану ОСОБА_5 та яким обрано лікаря ОСОБА_22 міститься інформація, що декларантом вказано довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_23 (а.с.42).
Як вбачається з декларації № 0001-ЕРР8-49АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 19.07.2024, подану ОСОБА_5 та яким обрано лікаря ОСОБА_24 міститься інформація, що декларант фактично проживає та перебуває за адресою: АДРЕСА_3 , одночасно вказано довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом – ОСОБА_23 (а.с.43).
Відповідно до актового запису про зміну прізвища №03 від 04.08.2020, попереднє прізвище позивачки « ОСОБА_25 » (а.с.44)
Відповідно до Акту голови ОСББ «Господар-5» від 10.07.2024, комісією в складі голови ОСББ «Господар-5» проведено обстеження по факту проживання мешканців квартири АДРЕСА_8 . На час обстеження встановлено, що в даній квартирі згідно з будинковою книгою фактичного зареєстрована ОСОБА_1 . Комісією встановлено, що на даний час в квартирі АДРЕСА_8 проживає без реєстрації ОСОБА_5 (а.с.41).
Відповідно до копії фіскального чеку від 26.07.2023, здійснено купівлю мінімийки на суму 6 600 грн в магазині Comfy (а.с.45).
Відповідно до копії фіскального чеку від 05.08.2023, було здійснено купівлю пилососа на суму 12 500 грн в магазині Comfy, 30.07.2023 - купівлю мотокультиватора вартістю 4799 грн.
Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання. Дата видачі: 28.05.2008, термін дії: довічно (а.с.47).
Згідно з копією довіреності від 06.11.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уповноважила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , представляти її інтереси перед будь-якими фізичними та юридичними особами (а.с.49).
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Чванкіна Є.С. від 22.07.2025, ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальному провадженні №12024141250000573 від 05.11.2024 за ч.1 ст.115 КК України. 
Постановою прокурора від 12.08.2025 постанова старшого слідчого СВ ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Чванкіна Є.С. від 22.07.2025 скасована (а.с.180).
Постановою старшого слідчого СВ ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Чванкіна Є.С. від 07.10.2025 закрито кримінальне провадження №12024141250000573 від 05.11.2024 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.192). 
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.09.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Богоявленка Волноваського району Донецької області у віці 36 років, про що складений актовий запис №280 (а.с.195).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, №451658798 від 12.11.2025, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 04.09.2020).
Норми права, які застосував суд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Статтею 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у статті 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок).
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 1988 року народження, прийнятий на військову службу 15.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_6 , відданий військовій присязі на відданість Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу незалежність, зник безвісти 18.10.2022 в районі населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області, про що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщено відповідачку, що підтверджується сповіщенням від 31.10.2024.
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.09.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 34 роки, про що 24.09.2025 складено відповідний актовий запис №280.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу необхідно позивачці для отримання грошової допомоги, статусу члена сім`ї загиблого та отримання соціальних пільг, грошового забезпечення, а також реалізації права на спадщину. 
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту належності особи до членів сім`ї військовослужбовця, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
В той час, Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, що характеризується наявністю спільних витрат; спільним бюджетом; спільним харчуванням; купівлею майна для спільного користування; участю у витратах на утримання житла, його ремонт; наданням взаємної допомоги; наявністю усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
З цього слідує, що при встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно керуватися критеріями, за наявності яких, особи, що спільно проживали складають сім`ю, зокрема: спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
До аналогічних висновків також вдалася Велика Палата Верховного Суду у справі № 554/8023/15-ц згідно постанови від 03.07.2019, висловившись, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
Положеннями ЦПК України передбачено обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, детально проаналізувавши докази, надані позивачкою ОСОБА_1 на підтвердження її вимог, як кожний окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, із дотриманням вимог процесуального закону, дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність належними та допустимими доказами, серед іншого, виходячи з наступного.
Судом досліджено світлини, долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були знайомі, проводили разом дозвілля та між ними могли бути близькі відносини, що також може підтверджуватися скріншотами переписки у телефонному застосунку.
При цьому, суд звертає увагу, що частина скріншотів спілкування не може визнаватися належним доказом, оскільки в них відсутня інформація про дату та час спілкування, суб`єктів такого спілкування, номери опонентів відсутні.
Із фотознімків долучених до позовної заяви вбачається, що на таких є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , однак дати фіксації таких не містять.
На окремих скріншотах спілкування із телефону, зокрема із форми спілкування, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на момент такого, перебували у різних місцях, розділених відстанню.
Попри те, із вказаного спілкування не здобуто жодних фактичних даних, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вирішували побутові питання спільного проживання, витрати на житло, комунальні послуги, спільні дозвілля, придбання майна, формування спільного бюджету, поділ взаємних прав та обов`язків, тощо.
Так, надані позивачкою ОСОБА_1 письмові докази в своїй сукупності не доводять наявність у неї спільних з ОСОБА_5 ні особистих немайнових, ні майнових прав, зокрема не зазначено жодного вартісного майна, котре було придбано чи покращено за спільні кошти, тобто того, що джерело набуття цього майна було спільним.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в підтвердження факту спільного набуття побутових речей, крім іншого, позивачка ОСОБА_1 покликається на фіскальні чеки про купівлю мінімийки, пилососа та мотокультиватора. Однак, надані позивачкою фінансові документи не містять необхідних реквізитів для підтвердження їх правдивості, відсутні імена, підписи та відсутні докази, що ціль набутого майна – спільне користування, для сім`ї. При цьому, поняття спільний бюджет означає заробіток коштів членами сім`ї, їх розподіл та витрати в інтересах сім`ї.
Єдиними документами, котрі свідчать про переведення ОСОБА_5 коштів на банківську карту ОСОБА_1 є виписка з карткового рахунку АТ КБ «Приват Банк», з яких вбачається, що ОСОБА_5 у період часу 06.09.2022 по 28.09.2024 здійснював вищевказані банківські операції. Однак, такі носять не системний та тривалий характер та не вказують на мету, призначення, правову природу таких переказів (повернення коштів, позика, дарування, для оплати комунальних послуг, тощо), що може підтверджувати факт наявності спільного бюджету, утримання спільного майна. 
Зазначення ОСОБА_5 у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу позивачки ОСОБА_1 як довірену особу пацієнта, для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, свідчить про те, що між ними були дружні відносини, а також про високий рівень довіри між ними, однак не підтверджують факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Суд також зазначає, що сповіщення сім`ї про зникнення безвісти ОСОБА_5 отримала саме його мати, а не позивачка, з якого вбачається, що єдиною близькою родиною в особовій справі військового зазначена мати – ОСОБА_2 , на ім`я котрої складено сповіщення про смерть.
Факт того, що позивачка разом з ОСОБА_5 спільно проводили час, спілкувались на відстані, пересилання ОСОБА_5 коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ними склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц).
Більше того, згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, сам по собі факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки не може свідчити, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності у сторін бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Стосовно акту від 10.07.2024, складеного комісією в складі голови та заступника голови ОСББ «Господар-5», суд зазначає, що цим актом зафіксовано факт проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації по АДРЕСА_3 , на момент його складення (станом на 10.07.2024), проте не підтверджує факт проживання ОСОБА_5 в період з 2019 року по травень 2022 року (враховуючи початок військової служби). 
Щодо вимоги про встановлення факту перебування позивачки на утриманні ОСОБА_5 суд зазначає, що з долучених виписок з банківського рахунку ОСОБА_1 вбачається факт перерахування коштів з банківської картки ОСОБА_5 на рахунок банківської картки позивачки за період 06.09.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак, позивачкою не доведено, що кошти використовувались нею в особистих потребах.
Стосовно показів свідків, допитаних за клопотанням сторони позивача, суд зазначає, що такі є недостовірними та недостатніми, не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, оскільки не підтверджені іншими належними доказами у справі.
Відтак, суд дійшов висновку, що позивачкою, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності спільних прав і обов`язків, в їх сукупності, які б дозволяли встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та відповідно перебування позивачки на його утриманні, а тому у позові слід відмовити.
За результатами розгляду справи судовий збір слід покласти на позивачку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування та ім`я сторін.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_5 , зареєтрована за адресою: АДРЕСА_9 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , юридична адреса: АДРЕСА_10 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство Оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, юридична адреса: просп. Повітряних сил, 6, м. Київ. 

Суддя Друзюк М. М.