Справа №461/4817/25 

Д ОД А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року.          м.Львів. 
Галицький районний суд міста Львова

в складі:
головуючого судді Юрківа О.Р.,
за участю:
секретаря судового засідання Некоз М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди , -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача – адвокат Куспись Є.А. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи її тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.11.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди- задоволено частково. Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 суму страхової виплати у розмірі 52 111 грн. 98 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 7 500 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за послуги евакуатора у розмірі 4 500 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,) моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1211 грн.20 коп. судового збору сплаченого позивачем за нематеріальну вимогу при подані позову, стягнуто на користь ОСОБА_1 – 1211,20 грн. судового збору сплаченого позивачем за матеріальну вимогу при подані позову, з них 226,74 грн. з ОСОБА_2 , та 984, 46 грн. з Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Окрім цього представником позивача подано клопотання про поновлення строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.
02.12.2025 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача.
03.12.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про стягнення правничої допомоги з позивача.
08.12.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача в якій просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення на правничу допомогу.
23.12.2025 року на адресу суду надійшли додаткові заперечення від представника відповідача.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності вимоги заяви підтримує та просить задовольнити, що до заяви представника відповідача просить відмовити.
Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутності, проти задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу заперечує, просить відмовити в задоволенні заяви. Вважає, що сума витрат, заявлена представником позивача, значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, крім того така сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, а тому в разі наявності підстав для компенсації цих витрат, їх сума підлягає зменшенню, окрім цього позовні вимоги були задоволено частково, та окремі пункти позовних вимог стосуються не відповідача ОСОБА_3 , а страхової, тому не може бути покладено компенсацію усіх витрат на правничу допомогу, а лише пропорційно, до задоволених вимог відносно ОСОБА_2 , разом з тим представник відповідача просить задовольнити заяву та стягнути з позивача 30000,00 грн. правничої допомоги, оскільки в ході розгляду справи було підготовлено різні документи правового характеру, та надання правничої допомоги відповідачу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
За ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію ордеру від 25.03.2025 року; копію договору №170325/01 про надання правничої допомоги від 17.03.2025 року; акти №2 приймання –передачі виконаних робіт ( Договір № 170325/01) від 17.11.2025 року; копію акту №1/П про надані послуги від 29.10.2024 року, довідку від 17.11.2025 року №17-11/25 про те. що позивачем було сплачено оплату за надання юридичних послуг в розмірі 28000,00 грн., та 20000,00 грн., згідно договору про надання правничої допомоги №170325/01 від 17.03.2025 року.
Однак, суд вважає, що така вартість наданих адвокатських послуг зазначена в договорі є завищеною, оскільки надання таких послуг, не зайняло в адвоката значного часу, про що свідчить кількість аркушів на яких викладено відзив, кількість судових засідань, та характер наданих послуг. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір — обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 48000,00 грн. є несумірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру та ухваленому рішенню.
Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід ухвалити у справі додаткове рішення, яким заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 30000, 00 грн., тобто суму яка є сумірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.
Крім того, звертаючись до суду з заявою про ухвалення додатково рішення представником позивача заявлено вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України для подання доказів понесених судових витрат.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).
Правилами частини третьої статті 124 ЦПК України встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Отже, суд вважає поважними причини пропуску подання заяви про приєднання доказів витрат на правничу допомогу, оскільки копія рішення суду була отримана позивачем та його представником 24.11.2025року.
З урахуванням зазначеного, причини пропуску строку на подання доказів щодо витрат на правничу допомогу визнаються судом поважними, та такий строк підлягає поновленню.
Разом з тим, оскільки позов було задоволено частково, заява представника відповідача підлягає задоволенню частково, та стягненню з представника відповідача на користь представника позивача 5000,00 грн понесених витрат на професійну правову допомогу, оскільки в ході розгляду справи було підготовлено різні процесуальні документи правового характеру, та надання правничої допомоги відповідачу. 

Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити строк подання доказів на підтвердження розміру судових витрат.
Заяву представника позивача Куспися Євгена Адамовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди- задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 461/4817/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного Товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса : АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 30000,00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про повернення заяви без розгляду відмовити за безпідставністю.
Заяву представника відповідача Винниченка Михайла Петровича про стягнення понесених витрати на професійну правничу правову допомогу - задовольнити частково 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса : АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) 5000,00 грн понесених витрат на професійну правову допомогу.
У задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Р. Юрків.