Справа № 476/831/25
Провадження № 1-кп/476/47/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника потерпілої - ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 09.06.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025150000000457 по обвинуваченню
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

08.06.2025 року о 20:22 годині ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керування транспортними засобами, у вечірній, світлий час доби, за відсутності опадів, в порушення вимог п.п. 2.1а, 2.9а Правил Дорожнього руху України, керував автомобілем ВА3-2121 НИВА н/з с7429НІ по сухій, чистій, асфальтованій проїжджій частині вул. Соборної, в напрямку від вул. Куценка до вул. Криничної, наближаючись до будинку № 156-в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), на якій відсутня суцільна лінія дорожньої розмітки та розташовано дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (40 км/год).
В цей час назустріч водію ОСОБА_10 , в напрямку від вул. Криничної до вул. Куценка, в межах своєї смуги, рухався мопед марки «Yamaha» н/з НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_13 , на якому, крім водія, перебували пасажири ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_6 .
Рухаючись по проїжджій частині із двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку та на якій за відсутності лінії суцільної дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїжджої частини у населених пунктах, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3б, 10.1, 11.3, 12.9б, 13.1, 13.3 та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» (40 км/тод) ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_10 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, нехтуючи обмеженням максимальної швидкості (40 км/год), встановленим дорожнім знаком 3.29 ПДР України, здійснював рух зі швидкістю не меншою, ніж 49,8 км/год. та не більшою, ніж 58,5 км/год.
Перед зміною напрямку руху ОСОБА_10 не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги у русі водію зустрічного напрямку, а напроти, всупереч цьому, змінивши напрямок руху керованого ним автомобіля ВА3-2121 НИВА н/з НОМЕР_3 , виїхавши на зустрічну смугу руху та продовжив рух у обраному напрямку, не дотримавшись безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді з мопедом марки Yamaha н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався йому назустріч в межах своєї смуги руху, внаслідок чого допустив із ним зіткнення.
Внаслідок вказаної ДТП водій мопеда Yamaha н/з НОМЕР_4 ОСОБА_13 отримав множинні тілесні ушкодження в області голови (закрита щелепо-лицева травма із садно правої половини обличчя, рваною раною правої верхньої повіки, синцем навколо правого ока; уламковий перелом верхньої щелепи справа та перелом кісток носу зі зміщенням; крововилив у м`які тканини лобу справа в області переломів правої половини обличчя), в області грудної клітини, черева та тазу (закрита тупа травма грудної клітини із саднами на передній поверхні грудної клітини; крововиливи у м`які тканини передньої поверхні грудної клітини; рвана рана по зовнішньому краю лівої лопатки; однотипні конструкційні переломи 3-8 ребер справа по передній пахвовій лінії; переломи лівих 1-5 ребер по середньо-ключичній лінії; переломи лівих 2-7 ребер по передній пахвовій лінії; перелом правої ключиці у зовнішній її третині; крововиливи в лопаткових областях з обох сторін; крововиливи під пристінковою та легеневою плеврою; крововилив у клітковину переднього середостіння; двобічний гемоторакс (справа до 500 мл., зліва - 800 мл. крові); закрита тупа травма тазу із садном у крижовій області та крововиливом у м`які тканини крижової області; перелом обох гілок лонної кістки із уламком в центральній частині, зміщеним у порожнину малого тазу; повний розрив крижово-клубового з`єднання), в області верхніх та нижніх кінцівок (повний вивих голівки лівої плечової кістки з розривами зв`язок та суглобової сумки; відкритий перелом правої стегнової кістки в нижній третині із рваною раною та розміжченням м`яких тканин; відкритий подвійний уламковий перелом обох кісток правої гомілки із рваною раною та розміжченням м`яких тканин; рвана рана нам внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна; садна обох стоп по середній поверхні; садно на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна) та травматичного шоку, від яких загинув на місці події.
Пасажир мопеда Yamaha н/з НОМЕР_1 ОСОБА_8 у результаті ДТП отримала політравму із закритим багато уламковим переломом крижово-клубових зчленувань та розривом лобового симфізу зі зміщенням, закритими переломами поперечних відростків L5 обабіч, підвивихом правого колінного суглобу з пошкодженням капсуло-зв?язкового апарату, передньо-задньою та латеральною нестабільністю колінного суглобу, забоєм правої легені, переломами 5,6 ребер зліва та 9 ребра справа, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Пасажир мопеда Yamaha н/з НОМЕР_1 ОСОБА_6 , у результаті ДТП отримала множинні садна обличчя, кінцівок, закритого перелому діафізу обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3б, 10.1, 11.3, 12.9б, 13.1, 13.3 та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» (40 км/год) ПДР України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Не наполягав на повному дослідженні зібраних у кримінальному провадженні письмових доказів.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_11 підтримав позицію свого підзахисного. Суду пояснив, що ОСОБА_10 визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, а тому вважає можливим не досліджувати письмові докази стосовно тих обставин, які ним не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, у зв`язку зі станом її здоров`я. Просила визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Заявлений у справі цивільний позов підтримала, просила його задовольнити.
Представник потерпілої ОСОБА_9 надав суду та підтримав в судовому засіданні цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди, завданої злочином. Суду пояснив, що внаслідок ДТП ОСОБА_8 зазнала сильних душевних та нервових страждань, больовий шок. Стан її здоров`я, внаслідок ДТП, на даний час поганий. Потерпіла усвідомлює, що крім неї, в результаті ДТП, значних травм зазнала її онука, ОСОБА_6 , загинув її чоловік ОСОБА_13 , що викликає в неї сильні душевні хвилювання і стрес. Смерть її чоловіка позбавила можливості у сільській місцевості вести домашнє господарство, доглядати за худобою, оскільки всю роботу виконував ОСОБА_13 . Під час лікування вона відчувала сильний фізичний біль від отриманих травм, чим було порушено її нормальний звичайний ритм життя і тим самим це пригнічує її емоційний стан. Через вимушене лікування не змогла прийняти участь в похованні свого чоловіка. На даний час ОСОБА_8 прикута до ліжка і взагалі не може пересуватися. Враховуючи викладене представник ОСОБА_9 просив суд стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 500000 грн. моральної шкоди, завданої злочином. Вважає, що заявлена сума буде адекватною та мінімальною компенсацією за спричинені потерпілій тілесні ушкодження та моральні страждання.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона не була очевидцем ДТП, але внаслідок втрати вітчима ОСОБА_13 , до неї перейшли певні обов`язки, пов`язані з вихованням та утриманням її чотирьох малолітніх дітей, а також виконання роботи по господарству.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий час.
Відповідно до положень ст. 325 КПК України судом ухвалено проводити розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_8 , яка в межах диспозитивності кримінального процесу скористалася своїм правом на подання заяви про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішив обмежитись допитом самого обвинуваченого, потерпілих, представників потерпілих, дослідженням висновків експертів та ухвал слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року про накладення арешту на транспортні засоби, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Під час судового розгляду судом досліджено висновок експерта № СЕ-19/122-25/4015-ФП від 12.08.2025 року судової фото-технічної експерти, висновок експерта № 2839-34-25 від 15.07.2025 року судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану мопеда Yamaha н/з НОМЕР_1 , висновок експерта № 2840-34-25 від 15.07.2025 року судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля ВАЗ 2121 н/з НОМЕР_3 , висновок експерта № 2841-34-25 судової транспортно-трасологічної експертизи за фактом зіткнення автомобіля ВАЗ 2121 н/з НОМЕР_3 та мопеду Yamaha н/з НОМЕР_1 , висновок експерта № 4033-34-25 від 14.10.2025 року судової авто технічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року накладено арешт на транспортний засіб – мопед марки «Yamaha», н/з НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_14 .
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року накладено арешт на транспортний засіб – автомобіль марки «ВАЗ 2121 НИВА» н/з НОМЕР_6 , який належить на праві власності ОСОБА_15 .
Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_10 , із яких вбачається, що обвинувачений зареєстрований на території Єланецької селищної ради, по вул. Вознесенська 1 в смт. Єланець, фактично проживає разом з сім`єю по АДРЕСА_1 . Заяв та скарг до виконкому селищної ради на обвинуваченого не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. На лікування до лікарів психіатра та нарколога КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради ОСОБА_10 , не звертався. Позитивно характеризується за місцем військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_7 . Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_10 , представник персоналу Вознесенського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області, Донецькій, Луганській та Херсонській областях встановила, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також високого рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Проте орган з питань пробації вважає можливим виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства.
Вислухавши обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника, представника потерпілої ОСОБА_8 – ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , дослідивши висновки експертів та ухвали слідчого судді, матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_10 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 та тілесні ушкодження середнього ступеню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Обираючи обвинуваченому міру покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обтяжуючі покарання обставини відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, повне визнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, тяжкі непоправні наслідки, що настали від злочину та потягли смерть ОСОБА_13 , тілесні ушкодження середнього ступеню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , думку прокурорів щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_10 , покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. 
Суд не погоджується з висновком органу з питань пробації в частині можливого виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки вимоги ст. 75 КК України в силу частини першої цієї статті можуть бути застосовані до обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, крім випадків засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз.
Відповідно до ч. 4 ст. 179 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому враховуючи, що арештоване майно за ухвалами слідчого судді Центрального суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе вказаний арешт скасувати.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
По даній справі представником потерпілої ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 в відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди 500000 грн. В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Обвинувачений вказані позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши надані докази, суд вважає, що вказаний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню відповідно до положень ст. 1166 ЦК України.
За змістом ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У зв`язку з протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_8 отримала значні тілесні ушкодження середнього ступеню, відчувала фізичний біль, перенесла душевні страждання внаслідок ДТП, після отриманих тілесних ушкоджень позбавлена можливості самостійно пересуватись. Також у зв`язку з вищевказаними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 втратила чоловіка, зазнала тілесних ушкоджень її онука ОСОБА_6 , було порушено звичайний порядок і спосіб її життя.
Враховуючи характер та обсяг психологічних страждань потерпілої, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_10 ,, істотність вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена представником потерпілої сума в 500000 грн., як компенсація моральної шкоди, відповідає ступеню моральних страждань, понесених потерпілою, та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.06.2025 року по 21.01.2026 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Строк покарання рахувати з 21.01.2026 року.
Строк додаткового покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Цивільний позов адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживаючої по АДРЕСА_3 500000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди завданої злочином.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу – залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_10 витрати за проведення судових експертиз 
-№ СЕ-19/122-25/4015-ФП від 12.08.2025 року в сумі 4457,00 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 00 коп.;
-№ 2839-34-25 від 15.07.2025 року в сумі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 80 коп.;
-№ 2840-34-25 від 15.07.2025 року в сумі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 80 коп.;
-№ 2841-34-25 від 15.07.2025 року в сумі 5088 (п`ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 96 коп.;
-№ 4033-34-25 від 14.10.2025 року в сумі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) грн. 64 коп.
Реквізити для оплати судових витрат: (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 01.07.2025 року у справі № 490/4543/25 на мопед марки «YAMAHA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_14 – скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 01.07.2025 року у справі № 490/4543/25 на автомобіль марки «ВАЗ 2121 НИВА» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_15 – скасувати.
Речові докази:
1.автомобіль марки «ВА3-2121 НИВА», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_15 – повернути власнику;
2.мопед марки «Yamaha», реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код: НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_14 – повернути володільцю ОСОБА_8 ;
3. флеш-накопичувач марки «AGI. Micro SD. HC I 32 Gb» № OXJB 1125223, на якому знаходиться файл під назвою: «HCVR_ch4_main_20250608202000_20250608202508», що представляє собою запис із камер відео спостереження – залишити в матеріалах справи;
4.флеш-накопичувач марки «AGI. Micro SD. HC I 32 Gb» № OXJB 1125272, на якому знаходиться файл під назвою: «20250608_192813.мр4», що представляє собою запис, на якому зафіксовано наслідки дорожньо-транспортної пригоди – залишити в матеріалах справи;
На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         ОСОБА_1