ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. Справа№ 911/1046/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Суліма В.В. 
Майданевича А.Г. 

без виклику сторін,
за апеляційною скаргою Вищої школи публічного управління
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 (повний текст - 17.11.2025)

у справі № 911/1046/25 (суддя - Підченко Ю.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"
до Вищої школи публічного управління
про стягнення 136 344,74 грн
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Вищої школи публічного управління (надалі - відповідач) про стягнення у розмірі 136 344 грн. 74 коп. вартості донарахованого обсягу природного газу (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).
Відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 30.05.2025 матеріали справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до Вищої школи публічного управління про стягнення 136 344 грн. 74 коп. передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції у даній справі
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» задоволено. Стягнуто з Вищої школи публічного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вартість донарахованого обсягу природного газу в розмірі 136 344,74 грн та судовий збір в розмірі 2 422,20 грн.
3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду
Не погодившись з ухваленим рішенням, Вища школа публічного управління 05.12.2025 (через Електронний суд) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 08.12.2025), в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 року у справі №911/1046/25 повністю. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до Вищої школи публічного управління відмовити. Судовий збір у розмірі 3 633, 30 грн стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2025 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вищої школи публічного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 911/1046/25; призначено до розгляду апеляційну скаргу Вищої школи публічного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 911/1046/25 у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.
23.12.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України. 
4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів
Скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначив, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. За доводами скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для донарахування обсягу природного газу, безпідставно ототожнивши нульові показники обчислювача з фактом виходу з ладу лічильника газу. Наявні у справі докази свідчать лише про відсутність споживання газу, тоді як точну дату виходу з ладу ЗВТ встановлено не було. За таких обставин, відповідно до вимог підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, перерахунок мав здійснюватися з початку розрахункового періоду, а не за період з 30.10.2024 по 31.10.2024, що робить здійснені донарахування безпідставними.
Крім того, вважає, що суд першої інстанції без належної доказової бази визнав максимальну витрату газу котла його номінальною потужністю, не врахувавши, що паспорт обладнання не містить відомостей про таку потужність, а позивач не надав жодних розрахунків чи обґрунтувань її визначення. Суд також проігнорував встановлений Кодексом ГРС порядок визначення обсягу необлікованого газу у випадку неможливості достовірного встановлення номінальної потужності обладнання, що призвело до неправильного та недоведеного розрахунку обсягу газу.
Окремо судом не враховано порушення позивачем порядку визначення вартості необлікованого природного газу, оскільки при складанні акта-розрахунку було застосовано подобову вартість газу замість середньоарифметичного значення маржинальної ціни придбання за відповідний період, як цього прямо вимагають норми Кодексу ГРС. Докази відповідності застосованої ціни вимогам законодавства у матеріалах справи відсутні, однак суд першої інстанції не дослідив ці обставини та не надав їм належної правової оцінки.
Таким чином, апелянт вважає, що суд ухвалив рішення на підставі недоведених обставин, неправильно застосував норми матеріального права та порушив вимоги процесуального закону щодо оцінки доказів, що унеможливлює визнання рішення законним і обґрунтованим та є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
5. Узагальнений виклад відзиву на апеляційну скаргу 
У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її доводів та вважає їх необґрунтованими, такими, що не підтверджені доказами і спрямовані на уникнення відповідальності за порушення вимог Кодексу ГРМ. Так, сторона вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 є законним і обґрунтованим, ухваленим із повним з`ясуванням обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тоді як апеляційна скарга не містить належних аргументів для спростування його висновків.
Тоді як твердження апелянта про неможливість встановлення дати виходу з ладу засобу вимірювальної техніки є безпідставними. З отриманих дистанційно звітів комерційного вузла обліку достеменно встановлено, що лічильник перестав фіксувати споживання природного газу з 30.10.2024, що підтверджується актом про порушення та актом перевірки технічного стану ВОГ, складеними за участю представника споживача. Отже, підстав для застосування перерахунку з початку розрахункового періоду, як на цьому наполягає відповідач, не існувало.
За доводами сторони, необґрунтованими є й доводи апелянта щодо неправильного визначення об`єму необлікованого газу. Перерахунок здійснено відповідно до Кодексу ГРМ за номінальною потужністю газового обладнання, яка визначена паспортом котла та проектною документацією, а не за максимальною витратою. Застосування формули, на яку посилається відповідач, можливе лише у випадках неможливості встановлення номінальної потужності, що до спірних правовідносин не відноситься. При цьому фактичні дані, надані самим відповідачем, підтверджують, що прийнятий для розрахунку показник не перевищує паспортних характеристик обладнання.
Доводи щодо відсутності доказів застосування маржинальної ціни придбання природного газу також є безпідставними, оскільки, як зазначає позивач, вартість необлікованого газу визначена відповідно до вимог Кодексу ГРМ із використанням середньоарифметичного значення маржинальної ціни, яку щодобово визначає Оператор ГТС та оприлюднює як загальнодоступну інформацію. У акті-розрахунку прямо зазначені відповідні ціни за кожну газову добу спірного періоду, що виключає сумніви у правомірності їх застосування.
Таким чином, позивач вважає, що апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів. У зв`язку з цим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 відсутні, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин 
Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2023 між ТОВ «Газорозподільні мережі України», в інтересах якого діє Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» (як оператором ГРМ), та Вищою школою публічного управління (як споживачем) був укладений Типовий договір розподілу природного газу № 04490V37J0FB018, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі - договір).
Відповідності до пункту 2.3. договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 12.2 договору передбачено, якщо в установленому порядку регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків для яких цим договором встановлений інших термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.
У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживча з внесеними до цього договору змінами.
Наявними у справі доказами підтверджується, що облік природного газу на об`єкті споживача організований на базі лічильника газу роторний GSM G 40 DN 40 заводський номер № 069869, 2006 року виготовлення.
07.11.2024 працівниками оператора ГРМ на об`єкті газоспоживання відповідача за адресою: вул. Солов`яненка, 308, смт Козин, Обухівського р-ну Київської області, виявлено порушення Кодексу ГРМ: підпункт 1 пункту 3 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно).
Під час споживання газу покази відлікового механізму лічильника GSM G40 DN 40 заводський номер № 069869 не змінювалися.
З урахуванням виявлених порушень представниками оператора ГРМ у присутності представника споживача - оператора котельні Гуменного Ярослава Корнійовича складено акт про порушення № 2444 від 07.11.2024, який, у порядку визначеному Кодексом газорозподільних систем підписано працівниками оператора ГРМ та представником споживача без заперечень та зауважень.
Також, 07.11.2024 було складено акт перевірки технічного стану комерційного ВОГ, яким зафіксовано, що під час обстеження було виявлено, що під час споживання газу (робота газового котла) покази відлікового механізму лічильника GSM G 40 DN 40 заводський номер № 069869 не змінюються та становлять 37000,0 куб м, відбувається лише коливання останнього та передостаннього знакомісця відлікового механізму. При цьому при роботі газового котла витрата на обчислювачі становлять 0 куб.м., тобто витрата не фіксується. Виявлене свідчить про вихід з ладу лічильника або його роботу в позаштатному режимі, який підписано представниками Оператора ГРМ та представником споживача.
На виконання п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представником оператора ГРМ в акті про порушення зазначено про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення.
На виконання вимог пункту 7 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ з метою усунення порушення, лічильник демонтовано для його позачергової повірки, про що складено протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку, який підписаний представниками оператора ГРМ та представником споживача.
07.11.2024 здійснено припинення розподілу природного газу на об`єкті газоспоживання відповідача шляхом перекриття вхідного крану до вузла обліку газу та його пломбування пломбою оператора ГРМ з унікальним номером R40736583, про що складено акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 07.11.2024.
Наказом від 08.10.2024 року № КОФ.100-Но-66-24 затверджено склад комісії Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем.
Листом від 22.11.2024 споживача запрошено на Комісію з розгляду актів про порушення на 26.11.2024, про що свідчить відмітка останнього в запрошенні.
26.11.2024 комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 2444 від 07.11.2024, про що складено протокол № 32 від 26.11.2024. Засідання комісії відбувалося у присутності представника споживача Міщенко Романа Івановича за довіреністю, який в зауваженнях написав, що не погоджується з прийнятим рішенням.
За результатами прийнятого рішення складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого споживачу проведено перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за час тривалості аварійного/діагностичного повідомлення та з урахуванням строку усунення порушення з 08:00 30.10.2024 року по 11:30 07.11.2024 року в об`ємі 6842,50 м3. Вартість перерахованого об`єму спожитого природного газу склала 136 344,74 грн.
Від підписання та отримання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості, рахунку на оплату представник споживача відмовився. Враховуючи вищевикладене, всі документи за наслідками розгляду акту про порушення за 26.11.2024 були надіслані засобами поштового зв`язку та отримані відповідачем.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Відповідно до ст. 41 цього ж Закону, Кодекс газорозподільних систем затверджується Регулятором за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу та повинен містити такі положення: 1) основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем, планування, оперативно-технологічного управління та розвитку газорозподільних систем та механізми нагляду за їх додержанням; 2) умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; 3) правила обліку природного газу (у тому числі приладового); 4) правила поведінки на випадок збоїв у роботі газорозподільних систем; 5) порядок обміну інформацією з іншими суб`єктами ринку природного газу; 6) інші питання щодо експлуатації газорозподільних систем.
Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою її фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Правовідносини сторін у цій справі виникли з Договору розподілу природного газу, що підтверджено підписаною заявою-приєднання від 01.12.2023 № 2JK00N-2023P до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.
Визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору, що передбачено абзацом 1 пункту 1 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем.
У пункті 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, надано визначення термінам, які вживаються у цьому Кодексі, зокрема, вузол обліку природного газу/вузол обліку/ВОГ-сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством; засіб вимірювальної техніки/ЗВТ - технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики; комерційний вузол обліку/комерційний ВОГ - вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку; коректор об`єму газу - сукупність засобів вимірювальної техніки, які вимірюють тиск і температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, обчислюють об`єм газу за стандартних умов, перетворюючи вихідні сигнали від лічильника газу; лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку.
Пунктом 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем на власника комерційного ВОГ або суб`єкта господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, покладено обов`язок забезпечення належного технічного стану комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідальність за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
Главою 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначений порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими.
Так, згідно з пунктом 1 вказаної норми власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.
Разом з цим, відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.
Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 1 Глави 5 Розділу XI цього ж кодексу).
Згідно з п. 8 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).
Як зазначалось раніше та підтверджується матеріалами справи, позивач (його працівники) дотримався встановленого законодавством порядку під час складання 07.11.2024 акту порушення № 2444, акту перевірки від 07.11.2024. Більше того, матеріали справи не місять доказів оскарження рішення Комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 32 від 26.11.2024. Матеріали справи лише містять підтвердження того, що представник споживача Міщенко Роман Іванович за довіреністю, в зауваженнях написав, що не погоджується з прийнятим рішенням 26.11.2024 Комісією з розгляду актів про порушення. А тому доводи скаржника про недотримання порядку розгляду акту про порушення відхиляються через необґрунтованість. 
Також не приймаються як необґрунтовані доводи скаржника про невстановлення достеменної дату виходу з ладу ЗВТ, що є підставою (з урахування положень пп. 1 п. 4 гл. 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем) для проведення перерахунку з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до абз. 1 п. 4 гл. 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ, споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому, якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.
При обладнанні комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних за домовленістю Оператора ГРМ та споживача інформація для визначення об`єму (обсягу) приймання-передачі природного газу формується через канали дистанційного зв`язку. У такому разі перевірка достовірності даних комерційних вузлів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців (з урахуванням строку для контрольного огляду вузла обліку), про що складається відповідний акт контрольного зняття показань ЗВТ.
Як вже було вказано вище, 07.11.2024 працівниками Оператора ГРМ на об`єкті газоспоживання відповідача за адресою: вул. Солов`яненка, 308, смт Козин, Обухівського р-ну Київської області виявлено порушення Кодексу ГРМ: пп. 1 п. 3 гл. 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно).
Разом з цим, під час споживання газу покази відлікового механізму лічильника GSM G 40 DN 40 заводський номер № 069869 не змінювалися.
З урахуванням виявлених порушень, представниками Оператора ГРМ у присутності представника споживача - оператора котельні Гуменного Ярослава Корнійовича, складено акт про порушення № 2444 від 07.11.2024.
Також, 07.11.2024 було складено акт перевірки технічного стану комерційного ВОГ, яким зафіксовано, що під час споживання газу (робота газового котла) покази відлікового механізму лічильника GSM G 40 DN 40 заводський номер № 069869 не змінюються та становлять 37000,0 куб м, відбувається лише коливання останнього та передостаннього знакомісця відлікового механізму.
При цьому, як правомірно було встановлено судом першої інстанції та не спростовано скаржником, при роботі газового котла витрата на обчислювачі становили 0 куб. м., тобто витрата не фіксувалася. Виявлене свідчить про вихід з ладу лічильника або його роботу в позаштатному режимі, який підписано представниками Оператора ГРМ та представником споживача. Тоді як доводи скаржника про відсутність споживання газу - є необґрунтованими в розумінні ст. 76, 79, 80, 86, 269 ГПК України, оскільки спростовуються матеріалами справи, про що правомірно зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу. 
Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що 07.11.2024 на місті виявлення порушення оператором ГРМ було отримано звіти про дані комерційного вузла обліку, а саме щомісячний звіт за жовтень 2024 року, за листопад з 01.11.2024 по 07.11.2024 та щогодинний звіт за 30.10.2024 та 31.10.2024, з яких було встановлено достеменну дату виходу з ладу ЗВТ, коли перестав змінюватися показник споживання природного газу, тобто 30.10.2024.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості було складено за результатами прийнятого 26.11.2024 рішення Комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» під час розгляду акта про порушення № 2444 від 07.11.2024 на підставі отриманих дистанційно звітів вузла обліку, з яких встановлено конкретну дату та час виходу з ладу ЗВТ, а саме з 30.10.2024 о 08:00.
Таким чином, підстав для складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, який би передбачав проведення відповідачу перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції встановлено не було. 
Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи скаржника про неправильність розрахунку об`єму природного газу, оскільки позивачем взята максимальна витрата газу котла, а не номінальна потужність. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає наступе. 
Так, пункт 6 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ та формула, що зазначена відповідачем, застосовується лише у випадку неможливості достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання, а саме відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо. Водночас, у випадку із відповідачем перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводився за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання у відповідності до пп. 1 п. 4 глави 4 розділу XІ Кодексу ГРМ.
Пунктом 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що номінальна потужність газового обладнання - сумарна об`ємна витрата (споживання) природного газу всього встановленого газового обладнання/устаткування, яка згідно з паспортними даними відповідає номінальному режиму роботи цього обладнання/устаткування.
Відповідно до Методики обстеження інженерних систем будівлі, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.07.2018 № 173, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.07.2018 за № 826/32278, встановлено, що номінальна потужність котла - постійна максимальна теплотворна здатність котла, що визначається у кВт, яка може бути досягнута під час сталої роботи котла, водночас підтримуючи гарантований ККД, заявлений виробником.
Судом першої інстанції правомірно зазначено, що згідно паспорту котла, який відповідач надав до суду із відзивом, його максимальна теплопродуктивність (Мах 0,3 МВт, Мах 0,258 Гкал/год) може бути досягнута лише при витратах природного газу не більше 35 м3/год під час сталої роботи цього газового обладнання. Такі показники номінальної потужності газового котла відповідають даним паспорту газового котла, який тотожний паспорту, наданому відповідачем. Його копія міститься в Проектній документації газового обладнання споживача щодо об`єкту газопостачання за адресою: смт Козин, вул. Солов`яненка, 308.
Таким чином, правомірним для розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості позивачем було прийнято витрату природного газу газовим котлом в обсязі, який не перевищує 35 м3/год, що відповідає номінальній потужності встановленого та неопломбованого газового обладнання. Тоді як відповідач у розумінні ст. 74, 76- 79, 80, 86, 269 ГПК України не довів, що обсяг споживання природного газу - 35 м3/год є дійсно максимальною витратою встановленого у нього газового котла. А тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними. 
Щодо доводів відповідача про відсутність доказів середньоарифметичного значення маржинальної ціни придбання природного газу, зазначеної у акті-розрахунку, суд апеляційної інстанції в цій частині приймає доводи позивача, з 19.01.2022 маржинальна ціна придбання/продажу та середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів розраховуються відповідно до пунктів 9 та 14 гл. 6 розділу ХІV Кодексу ГТС з використанням інформації про операції, що відбулися на торговій платформі ТОВ «Українська енергетична біржа». При цьому, відповідно до пункту 9 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС, маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу розраховуються для кожної газової доби. 
Таким чином, саме Оператор ГТС визначає маржинальну ціну продажу природного газу щодобово та розміщає на офіційному сайті. Більше того , в описі розрахунку по акту про порушення № 2444 від 07.11.2024, за період з 30.10.2024 по 07.11.2024 безпосередньо зазначена маржинальна ціна придбання природного газу щодобово, яка визначається саме Оператором ГТС у стовпчику «Ціна ВТВ за 1 м куб з ПДВ». Тобто, маржинальна ціна придбання природного газу є загальнодоступною та відкритою інформацією, яка доводиться до всіх суб`єктів ринку природного газу та є загальнодоступною. Таким чином, доводи скаржника в цій частині відхиляються через безпідставність. 
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог. Тоді як інші доводи апеляційної скарги фактично направлені на переоцінку обставин, які були правильно досліджені судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції переглядав справу в межах ст. 269 ГПК України та підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) не встановив. 
8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.
Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 75, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
9. Судові витрати
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 4, 129,269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Вищої школи публічного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 911/1046/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 911/1046/25 - залишити без змін.
3. Судовий збір, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №911/1046/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун 

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич