КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2026 року Справа № 320/44965/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:
- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ: 34967593) Олександра Миколайовича Кухарського з винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.08.2025 та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.08.2025 з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.12.2019 № 104/19/073-10883.
- зобов?язати Шевченківський відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ: 34967593) прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.12.2019 № 104/19/073-10883.
В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що повідомлення Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.08.2025 є протиправним, оскільки на думку позивача строк пред`явлення виконавчого документа позивачем не пропущено, адже перебіг строку було зупинено до набрання законної сили рішення суду, яким було розглянуто вимоги ТОВ"КОНСУЛ" про оскарження постанови про накладення штрафу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 вказана позовна заява була залишена без руху з підстав невідповідності останньої вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України.
18.09.2025 представником позивача засобами поштового зв`язку до відділу діловодства суду надано докази сплати судового збору у вигляді відповідної квитанції.
Відтак, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України 23 жовтня 2025 року о 14:00 год.
15.10.2025 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому представник заперечив проти доводів позивача викладених у позовній заяві, та вказав що позивачем до заяви про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2025 (вих. 073-2434) на підставі Постанови № 104/19/073-10883 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 02.12.2019 про стягнення з ТОВ"КОНСУЛ" штрафу в розмірі 75672грн. не було долучено документів на підтвердження продовження/зупинення строку пред`явлення виконавчого документу.
Зокрема, представник відповідача вказав, що оскільки стягувач як зацікавлена особа не надав до заяви відомостей про те, що строк пред`явлення виконавчого документу зупинявся/переривався, та більш того в Постанові визначив дату набуття чинності, саме 17.12.2019 то виконавець при розгляді отриманих документів прийняв вірне рішення, відповідно до Закону, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
23.10.2025 у призначене судове засідання представник відповідача до суду не прибув, представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 суд постановив здійснити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Київський окружний адміністративний суд зазначає.
З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2019 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради винесено постанову № 140/19/073-10883 про накладення на ТОВ «Консул» штрафу за правопорушення у сферi мiстобудівної дiяльностi, якою ТОВ «Консул» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75 672,00 грн.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу ТОВ «Консул» було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови № 140/19/073-10883.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" 2825-IX від 13 грудня 2022 року ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, який з дня набрання чинності цим Законом (з 15.12.22 року) припинив здійснювати правосуддя.
У подальшому, 04 березня 2025 року справа № 640/25014/19 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року прийнято дану справу до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд справ в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року адміністративну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12 травня 2025 року на 15-00 годин.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Косул" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови - залишено без розгляду.
Враховуючи набрання чинності рішенням суду щодо оскарження постанови № 140/19/073-10883 на адресу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради від 16.07.2025 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.12.2019 № 104/19/073-10883.
Однак, Шевченківським відділом Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.08.2025 прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
А відтак, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання через пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Позивач не погодився з правомірністю повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання або надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
В даному випадку, підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не має, однак позивач посилається на положення ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» щодо встановлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з наступного дня після набрання ним законної сили.
В обґрунтування набрання постановою законної сили позивач посилається на набрання ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 640/25014/19 законної сили, та вказує що саме з цього часу рахується строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В обґрунтування своєї позиціє позивач посилається на положення п. 26, 28, 29, 31 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, якими встановлено наступне.
Постанова про накладення штрафу набирає законної сили після закінчення строку їх оскарження.
Постанову про накладення штрафу може бути оскаржена суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.
Оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.
Разом з цим, суд звертає увагу позивача на положення ст. 4 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», відповідно до яких дійсно порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, постанова про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.
Однак, цією нормою встановлено, що не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.
Зазначена норма Закону пов`язує дворічний строк не з моментом набрання чинності постановою, а з моментом її винесення, а тому після спливу дворічного строку з дня її винесення, вона не підлягає виконанню.
При цьому, Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 є підзаконним актом, та його норми не можуть змінювати або по іншому трактувати приписи Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та мати перевагу у застосуванні.
Крім того, до спірних правовідносин пріоритет мають норми спеціального Закону, тобто, Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», які встановлюють строк в межах якого підлягає виконанню постанова про накладення штрафу за порушення в сфері містобудівної діяльності.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини та сплив дворічного строку для пред`явлення до виконання Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради постанови про накладення штрафу за порушення в сфері містобудівної діяльності, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до вимог законодавства, прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Суд наголошує на тому, що оскарження постанови про накладення штрафу у судовому порядку є підставою саме для зупинення її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду, однак не зумовлює переривання строку пред`явлення постанови до виконання. 
При цьому, суд вказує, що зупинення виконання постанови та переривання строку її пред`явлення мають різне значення, правову природу, та встановлюють різні правові наслідки, а відтак, ототожнення їх позивачем є помилковим та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дії Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є правомірними, а відтак відсутні підстави для зобов`язання державного органу прийняти до виконання виконавчий документа та відкрити виконавче провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, позовні вимоги Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 6, 14, 77, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
У задоволенні позову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.