СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/2188/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Довгань А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" (вх.№2066 Х/2) 
на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Чистяковою І.О. в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (повне рішення складено 22.09.2025) у справі №922/2188/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод", місто Лиман, Донецька область,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова", м. Харків,
про стягнення 20 232 602,93 грн,

ВСТАНОВИВ:
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51476,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" не погодилось з додатковим рішенням Господарського суду Харківської області та 26.09.2025 звернулось до Східного апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення від 22.09.2025 у справі №922/2188/25 в частині повного задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове, в якому зменшити витрати на професійну правничу допомогу відповідно до принципів співмірності, справедливості, пропорційності, належності та допустимості доказів.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог вказує про те, що суд при ухваленні оскаржуваного судового рішення порушив принципи належності та допустимості доказів, оскільки не взяв до уваги положення п.4.1 укладеного між Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, який не був змінений додатковими угодами та передбачає оплату послуг відповідно до витраченого часу, та прийняв до уваги в якості доказу попередній розрахунок суми судових витрат, а не акт виконаних робіт, в якому не зазначено час, витрачений адвокатом. Відповідач також зазначає, що обсяг правової допомоги, який попри рекомендації Ради адвокатів Харківської області визначений написанням процесуальних документів не в аркушах, а в годинах, не відповідає критеріям справедливості та пропорційності, не підтверджується у тому розмірі, що заявив відповідач, з огляду на відсутність розрахунку часу, витраченого на надання послуг, який є невід`ємним елементом відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25; розгляд справи призначено на 12.11.2025 об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 105; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2188/25.
01.10.2025 через підсистему "Електронний суд" Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" в апеляційній скарзі на додаткове рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/2188/25 від 22.09.2025. 
В обґрунтування своєї позиції у справі вказує про помилковість тверджень апелянта про те, що суд нібито порушив принцип належності та допустимості доказів при винесені додаткового рішення у справі № 922/2188/25, оскільки відповідач в повній мірі довів понесені ним витрати на правничу правову допомогу при розгляді даної справи. Зокрема, вказує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним; пунктом 4.4 договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 передбачено, що за результатами надання послуг складається акт, що підписується представниками кожної із сторін; ТОВ "Птахокомплекс "Нова" до відзиву надавало попередній розрахунок судових витрат відповідача у справі 922/2188/25, який містить очікувану кількість часу за ті ж самі послуги, що містяться в акті приймання-передачі наданих послуг від 08.09.2025. 
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025, у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В., яка входила до складу колегії суддів, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25 залишити без змін.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" (відповідач) про стягнення основної суми боргу у розмірі 7996729,28грн, прямих збитків у розмірі 7 404 971,31 грн та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 4 830 902,34 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 345 003,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.09.2025 по справі №922/2188/25 відмовлено в задоволенні позову повністю.
10.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача до Господарського суду Харківської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу (вх.№20820 від 11.09.2025), в якій він просив суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо – комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" (ідентифікаційний код 42733895) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" (ідентифікаційний код 34328899) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51 476,00 грн.
15.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача до Господарського суду Харківської області надійшли пояснення (вх.№№21167, 21236), в яких зазначено, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу завищений та не співмірний. Вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами у тому розмірі, що заявив відповідач, оскільки наданий відповідачем акт приймання-передачі виконаних робіт не містять одиницю виміру, а саме час, затрачений на написання процесуальних документів, як це передбачено у п.4.1 договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, що суперечить п. 2 ч. 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України та вказаним умовам договору.
22.09.2025 ухвалено оскаржуване додаткове рішення у справі.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 статті 2 ГПК України).
У відповідності до ч.2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що до відзиву на позовну заву відповідачем було додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які сторона понесла або які очікувала понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 51 476, 00 грн, з яких: 
- надання консультацій та вивчення матеріалів справи (очікувана кількість годин 3, очікувана вартість - 9 084,00 грн);
- написання відзиву на позовну заяву ТОВ "ВКФ "Лиманський комбікормовий завод" (очікувана кількість годин 12, очікувана вартість - 36 336,00 грн);
- написання заперечення на заяву про забезпечення позову (очікувана кількість годин 2, очікувана вартість - 6 056,00 грн).
Крім того, у відзиві відповідач просив надати можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду довести розмір фактично понесених судових витрат відповідачем у зв`язку з розглядом справи та залучити до матеріалів справи докази таких витрат.
Відповідно до ч.8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи встановлено, що заява про ухвалення додаткового судового рішення разом з доказами понесення витрат на правову допомогу подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" до суду 10.09.2025 (зареєстровано 11.09.2025 за вх.№20820), тобто в межах п`ятиденного строку встановленого ч.8 ст.129 ГПК України. Отже, відповідачем дотримано вимоги статей 124, 129 ГПК України.
В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката в сумі 51 476,00 грн відповідач надав до суду першої інстанції наступні документи: договір про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, укладений між Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" (клієнт), додаткову угоду №1 від 30.06.2023, додаткову угоду б/н від 28.06.2024 та додаткову угодою б/н від 27.06.2025 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 5-ПК від 08.08.2022, підписаний 08.09.2025 між Адвокатським об`єднанням та відповідачем.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно з п. 1.1 договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором.
Відповідно до пп. 2.1.4, 2.1.6 п. 2.1 договору Адвокатське об`єднання надає наступні види правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності. Представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.
Відповідно до пп. 3.1.3, 3.1.4 п. 3.1 договору клієнт зобов`язаний оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень. Оплачувати правову допомогу відповідно до умов розділу 4 договору.
Відповідно до п.4.1 договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається до додатку до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб, що визначається відповідно до закону на 01 січня року в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається в акті наданих послуг. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Водночас у п. п. 4.4 договору передбачено, що за результатами надання послуг складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданих Адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість. 
Згідно з п. 4.5., 4.6 договору сума, яка визначається на підставі пункту 4.1 договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає. Гонорар сплачується клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший незаборонений законодавством спосіб у строк 30 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг, якщо інше не передбачено додатковою угодою.
Згідно з п. 5.1 договору надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги за договором здійснюється на підставі додаткових угод до договору, котрими визначається обсяг послуг, що надаються та строк їх оплати. 
Згідно з п. 7.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. 
Відповідно до п. 7.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору та діє до 30 червня 2023 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.
За умовами п. 7.4 договору якщо інше прямо не передбачено договором або чинним законодавством України, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до договору.
Відповідно до п. 8.2 договору додаткові угоди та додатки до договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.
Згідно з п. 1 додаткової угоди №1 від 30.06.2023 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 7.2 договору, виклавши його в наступній редакції: "Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 Договору та діє до 30 червня 2024 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення."
Крім того, згідно з п. 1 додаткової угоди б/н від 28.06.2024 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 7.2 договору та викласти його в наступній редакції: "Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору та діє до 30 червня 2025 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення".
Також, додатковою угодою б/н від 27.06.2025 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 7.2 договору та викласти його в наступній редакції: "Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору та діє до 30 червня 2026 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення". 
27.06.2025 між відповідачем та Адвокатським об`єднанням укладено додаткову угоду б/н до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, згідно умов п. 1 якої Адвокатське об`єднання зобов`язується надати такі послуги: 
1) написання заперечень на заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" про стягнення 20 232 602,93 гривень у справі № 922/2188/25; 
2) написання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" у справі № 922/2188/25 та написання інших процесуальних документів по справі; 
3) надання консультацій та вивчення матеріалів справи та участь у судових засіданнях у справі № 922/2188/25. 
У відповідності до ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
08.09.2025 між Адвокатським об`єднанням та відповідачем підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 5-ПК від 08.08.2022, відповідно до якого відповідач прийняв наступні послуги на суму 51 476,00 грн, а саме: 
1. Складання та подання заперечень на заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" у справі № 922/2188/25, вартість послуг 6 056,00 грн;
2. Написання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" та додаткових пояснень у справі № 922/2188/25, вартість послуг 36 336,00 грн;
3. Надання консультацій у справі, вивчення матеріалів справи та участь у судових засіданнях у справі № 922/2188/25, вартість послуг 9 084,00 грн.
Відповідно до ч. 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що фактично доводи апелянта зводяться до того, що він вважає, що стягнута місцевим господарським судом сума на правову допомогу у розмірі 51 476,00 грн не підтверджено у тому розмірі, що заявив відповідач, не ґрунтується на допустимих та належних доказів надання професійної правничої допомоги, оскільки відповідачем та виконавцем послуг не надано розрахунок часу, витраченого на надання послуг, який є невід`ємним елементом ч.4 ст.126 ГПК України на протязі 5 днів з дня оголошення рішення.
З цього приводу судова колегія зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, послуги професійної правничої допомоги відповідачу у цій справі надано адвокатами Кувакіною Надією Віталіївною на підставі ордеру серія АХ №1168825 та Шолтояну Анастасією В`ячеславівною на підставі ордеру серії ВІ №1317856 від 14.07.2025, які видано Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" на підставі договору про надання правової (правничої допомоги) № 5-ПК від 08.08.2022.
Так, відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Згідно з ч.1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або ж погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Наведений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Судом першої інстанції було проаналізовано умови укладеного між Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеження відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022.
Так, відповідно до п.4.1 договору передбачено, що вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається до додатку до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб, що визначається відповідно до закону на 01 січня року в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається в акті наданих послуг. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
За результатами надання послуг складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданих Адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість (п. 4.4 договору).
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).
Надмірний формалізм не сприяє реальному вирішенню спору та суперечить завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (постанова Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №757/6159/19)
В даному випадку фактичне отримання вказаних послуг позивачем підтверджується доданим актом про надання послуг, який містить інформацію вчинення необхідних дій та обсяг наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості.
Водночас наданий до відзиву попередній розрахунок судових витрат відповідача у справі 922/2188/25, містить перелік тих самих послуг з зазначенням їх вартості та відведеного часу на їх надання, що містяться в акті приймання-передачі наданих послуг від 08.09.2025. 
Відтак, висновок суду першої інстанції щодо допустимості обґрунтування зазначення в акті приймання-передачі наданих послуг від 08.09.2025 лише переліку наданих Адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість, є таким, що відповідає умовам п. 4.4 договору, є обґрунтованим.
Крім того, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Апелянт в поданій ним скарзі стверджує, що обсяг наданих адвокатом правових послуг у суді першої інстанції є неспівмірним з винагородою, яку заявляв відповідач та стягнув в оскаржуваному додатковому рішенні суд першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі не містять окремих доводів про неспівмірність понесених відповідачем судових витрат до суду першої інстанції, про які вказуються ним в апеляційній скарзі, відповідні обставини ним не доводилися під час розгляду справи судом першої інстанції.
Відповідно до ч.5 ст.269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Водночас колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що наданий обсяг правових робіт є незначним, оскільки, для складання вказаних процесуальних документів необхідно вивчити додаткові джерела права, зібрати докази для підтвердження фактів, викладених в позові, вибудовування правової позиції в інтересах особи, яку представляє адвокат та внаслідок чого відбудеться ухвалення рішення на користь такої особи. 
В даному випадку не можна стверджувати, що справа не є складною та не потребувала вивчення додаткових джерел права та документів, адже, справа №922/2188/25 не є малозначною з огляду на ціну позову (20 232 602,93 грн).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при наданні правової допомоги у суді першої інстанції, в межах розгляду даної справи, представником відповідача виконано обсяг правових послуг, визначений в попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу та акті приймання-передачі наданих послуг від 08.09.2025. 
Згідно з умовами п. 2 вказаної вище додаткової угоди б/н від 27.06.2025 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 сторони дійшли згоди, що оплата наданих послуг буде здійснена протягом тридцяти днів з моменту підписання акту приймання передачі наданих послуг. У даному випадку витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51 476,00 грн відповідачем на рахунок Адвокатського об`єднання не сплачено станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції сплачено не було.
За змістом п. 1 ч. 2 статті 126, ч. 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Відтак, керуючись критеріями співмірності та реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, судова колегія вказує про правомірність висновку суду першої інстанції, що надані відповідачем докази у їх сукупності підтверджують суму понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51 476,00 грн.
Водночас 07.10.2025 ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2025 у справі №922/2188/25. В апеляційній скарзі ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2025 у справі №922/2188/25 та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" до ТОВ "Птахокомплекс "Нова" задовольнити в повному обсязі.
За результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2025 у справі №922/2188/25 скасовано. Прийнято у справі нове рішення. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" 6 530 940,20 грн основного боргу та 596 504,38 грн інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" 85 529,34 грн судового збору за подання позовної заяви та 128 294,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із аналізу змісту ст. 244 ГПК України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18, від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 927/229/19, від 23.12.2021 у справі № 925/81/21, від 09.02.2022 у справі № 910/17345/20, від 15.02.2023 у cправі №911/956/17 (361/6664/20) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21).
З огляду на часткове задоволення позову за наслідками апеляційного перегляду справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви відповідача та стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції пропорційно задоволеним позовним вимогам щодо стягнення основного боргу, а саме у сумі 16 616,08 грн. В іншій частині заяви слід відмовити.
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 859,92 грн з прийняттям в цій частині нового про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору у даному випадку не здійснюється. 
Керуючись статтями 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 859,92 грн скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" від 11.09.2025 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 859,92 грн відмовити. 
В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25 залишити без змін. 
Абзац 1 та 2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 у справі №922/2188/25 викласти в такій редакції:
"Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" від 11.09.2025 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу (вх.№20820 від 11.09.2025) частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Лиманський комбікормовий завод" (84402, Донецька область, місто Лиман, вулиця Північна, будинок 1, ідентифікаційний код 42733895) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" (61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код 34328899) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 616,08 грн". 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 29.12.2025.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя Н.О. Мартюхіна