ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2026 року 	Справа № 280/9517/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі – ГУНП в Запорізькій області, відповідач) , в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу відповідача №1900 від 13.10.2025 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присягу працівника поліції, передбаченою ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 та п. 1, 2, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, п.1, 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100 (зі змінами), що виразилось у невжитті заходів щодо реєстрації відомостей до ІКС «ІПНП» «Єдиний облік», що вказують на кримінальне правопорушення (вчинення шахрайських дій відносно заявника ОСОБА_2 ), а також вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України шляхом надання заявнику ОСОБА_2 викривленої інформації щодо процедури прийняття та передачі заяви за територіальністю, що призвело до повторного звернення заявника до іншого підрозділу поліції із аналогічною заявою, до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Запорізького ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0083937) застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність та здійснено перерахунок раніше встановленої премії за вересень 2025 року у розмірі меншому, ніж рекомендовані граничні витрати на виплату грошового забезпечення за відповідною посадою, на 18800 грн;
стягнути з відповідача частину утриманого грошового забезпечення за вересень 2025 року в сумі 18800,00 грн на користь позивача.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що у оскаржуваному наказі №1900 від 13.10.2025 не відображено відомості про документи та матеріали, що підтверджують факт вчинення мною дисциплінарного проступку, наявність/відсутність обставин, що пом`якшують вид дисциплінарного стягнення тощо, не надано належної оцінки наявності/відсутності дисциплінарного проступку, наслідків такого дисциплінарного проступку, що вказує на не забезпечення відповідачем повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку для вирішення питання про притягнення мене до дисциплінарної відповідальності. Крім того, зауважує, що у наказі №1900 не зазначений Висновок службового розслідування, відсутні будь-які посилання на докази, якими підтверджуються висновки комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Вважає, що службове розслідування проведено поверхнево, без повного збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про наявність дисциплінарного проступку, а також не в повній мірі з`ясовані всі обставини вчинення ним дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, а також його вини. Крім того, вказує, що був позбавлений права надавати пояснення під час службового розслідування, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами»; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою, що передбачені ст. 18 Дисциплінарного статуту. На думку позивача, відповідач не навів у спірному наказі №1900 переконливих фактів, які можна було б кваліфікувати як порушення службової дисципліни та вчинення ним дисциплінарного проступку. З огляду на викладене, просить суд визнати висновки службового розслідування про вчинення позивачем дисциплінарного проступку необґрунтованими, а рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення - протиправним.
Ухвалою судді від 03.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 19.11.2025 через систему «Електронний суд» надав до суду відзив (вх. №58162), в якому зауважує, що реєстрація заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, які надійшли до органу поліції, у даному випадку до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, незалежно від місця їх вчинення, невідкладно реєструються в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції (далі – ІКС ІПНП), з подальшим невідкладним інформуванням органу поліції на території обслуговування якого відбулась подія. Окремо зазначає, що передавання повідомлення з одного територіального підрозділу поліції до іншого територіального підрозділу поліції повідомлення, що вказують на кримінальне правопорушення, без реєстрації такого повідомлення в ІКС ІПНП територіального підрозділу до якого надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, прямо забороняється Порядком № 100. Підсумовуючи викладене, наголошує, що під час провадження службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відомості, викладені у доповідній записці УГІ ГУНП в Запорізькій області (вих. № 827/35/01-2025 від 09.09.2025) за фактом не внесення відомостей до ІКС ІПНП поліцейськими відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)) відносно громадянина ОСОБА_2 , що спричинило останньому майнову шкоду в розмірі 48588,93 грн, чим порушено обліково-реєстраційну дисципліну, знайшли своє об`єктивне підтвердження. Дисциплінарною комісією за висновком від 10.10.2025 прийнято, що старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 , допусти порушення вимог передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст.18, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присягою працівника поліції, передбаченої ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337 – VIII (із змінами), п. 1, 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (зі змінами), що виразилось у невжитті заходів щодо реєстрації відомостей до ІКС «ІПНП» «Єдиний облік», що вказують на кримінальне правопорушення (вчинення шахрайських дій відносно заявника ОСОБА_2 ), а також вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України шляхом надання заявнику ОСОБА_2 викривленої інформації щодо процедури прийняття та передачі заяви за територіальністю, що призвело до повторного звернення заявника до іншого підрозділу поліції із аналогічною заявою. Отже, вважає, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано всі обставини вчиненого дисциплінарного проступку та встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виявилося у не реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України шляхом викривлення, наданої заявнику, інформації щодо процедури прийняття та передачі заяви за територіальністю, що призвело до повторного звернення заявника до іншого підрозділу поліції з аналогічною заявою. Зазначене підтверджується зібраними матеріалами під час провадження службового розслідування, що додаються до відзиву на позовну заяву. Під час службового розслідування позивачем не наведено доказів, які б спростували встановлені факти, водночас зібрані матеріали підтверджують наявність у його діях дисциплінарного проступку. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України). 
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить службу в органах Національній поліції України з 2007 року та з травня 2023 року призначений на старшого оперуповноваженого СКП відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорозькій області.
До начальника ГУНП в Запорізькій області надійшла доповідна записка начальника Управлінням головної інспекції ГУНП в Запорізькій області від 09.09.2025 № 827/35/01-2025 щодо можливого порушення обліково-реєстраційної дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області під час прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 .
На підставі інформації, отриманої від Управління головної інспекції ГУНП в Запорізькій області, наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 15.09.2025 № 1189 призначено службове розслідування за вказаними фактами. Проведення службового розслідування доручено утвореній дисциплінарній комісії у формі письмового провадження.
Наказом ГУНП в Запорізькій області від 29.09.2025 № 1251 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Запорізькій області від 15.09.2025 № 1189 за фактом можливого порушення обліково-реєстраційної дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області під час прийняття заяви про кримінальне правопорушення від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено до 13 жовтня 2025 року.
Так, дисциплінарною комісією встановлено, що 06.09.2025 до чергової частини відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області звернувся ОСОБА_2 щодо вчинення відносно нього шахрайських дій. Встановлено, що 06.09.2025, близько 10:40 ОСОБА_2 перебував на площі «Фестивальна». У цей час йому зателефонував невідомий чоловік, який представився працівником служби безпеки «Монобанку», і повідомив, що його рахунок закривається та буде недійсним, у зв`язку з чим йому потрібно негайно перерахувати всі свої грошові кошти з банківського рахунку « ОСОБА_3 » на інший, вже новий рахунок, і повідомив номер рахунку, після чого попрохав ОСОБА_2 повідомити пін-код від його банківської картки «Монобанку», але останній відмовився. Надалі, ОСОБА_2 перерахував свої грошові кошти у сумі 48588,93 грн зі свого рахунку на рахунок, який йому повідомив невідомий чоловік.
Зі слів ОСОБА_2 , він спочатку звернувся до поліцейського, який перебував у приміщенні чергової частини відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Після чого до нього вийшов старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 , який попрохав викласти обставини вчиненого кримінального правопорушення.
ОСОБА_2 розповів поліцейському вищезазначені обставини. ОСОБА_1 повідомив, що він може прийняти у нього заяву і, надалі, відомості можливо будуть внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Однак, оскільки кримінальне правопорушення вчинено на території оперативного обслуговування відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, то він ( ОСОБА_1 ) нічого за його заявою робити не буде, досудове розслідування буде тривати довго через необхідність зміни підслідності та порекомендував звернутися безпосередньо до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Пізніше, вжитими добовим нарядом ГУНП в Запорізькій області заходами від ОСОБА_2 прийнято відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення та зареєстровано до ІП «Єдиний облік» ІКС ІПНП» за № 322.
Надалі, вищезазначене звернення передано до відділу поліції № 1 Запорізького РУП (ЄО № 25462 від 06.09.2025).
Сектором дізнання відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відомості за фактом вчинення шахрайських дій внесено до ЄРДР під № 12025087060000324 від 06.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Проведеним службовим розслідуванням також встановлено, що відповідно до відомостей у книзі (розстановці) нарядів відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (інв. № 188), станом на 06.09.2025 у добове чергування заступили поліцейські відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, а саме: старший інспектор-черговий відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 , у якості відповідального від керівництва відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області – заступник начальника сектору кримінальної поліції майор поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (інв. № 190), 06.09.2025 об 11:47 до адміністративної будівлі відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області дійсно прибув ОСОБА_2 . Факт прибуття громадянина ОСОБА_2 до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, також, підтверджує відео з камери відеоспостереження в кімнаті прийому громадян адміністративної будівлі підрозділу.
З огляду на викладене, дисциплінарною комісією здійснено вивчення та аналіз відеозаписів з камери відеоспостереження відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що об`єктом перегляду був DVD-R диск, в якому знаходились відео файли «CAM 1_20250906114337», тип файлу Відеозапис (.avi), загальним розміром 411 МБ (431 041 020 байт), тривалістю 00:42:08 хв.
У ході перегляду відеоматеріалу CAM 1, встановлено, що 06.09.2025 о 11:46:30 до холу приміщення відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області прибув громадянин ОСОБА_2 . 
Об 11:46:52 відомості про ОСОБА_2 внесено до журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, після чого здійснено перевірку його особи за допомогою інформаційно-комунікаційної системи.
Після завершення перевірки, об 11:50:49 ОСОБА_2 було запропоновано зачекати на співробітника поліції для написання заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно нього. ОСОБА_2 сів на лавку біля чергової частини та, почав чекати.
Об 11:54:23 з чергової частини співробітник поліції покликав до віконця ОСОБА_2 . Підійшовши, ОСОБА_2 повідомив обставини події, зокрема про вчинення щодо нього шахрайських дій.
Об 11:57:09 заявник знову присів на лавку та продовжив очікування.
О 12:06:25 старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 запросив ОСОБА_2 із бланком протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) у руках до кімнати прийому громадян. Надалі, ОСОБА_1 почав уточнювати у заявника обставини події. ОСОБА_2 повідомив, що здійснив переказ грошових коштів на рахунок шахраїв, як стало відомо у подальшому, на що ОСОБА_1 , запитав: «Навіщо?», «З якою метою?», ОСОБА_2 відповів, що шахраї зателефонували, представившись працівниками служби безпеки банку «Монобанк», повідомили про нібито спробу зняття коштів із його картки невідомими особами.
О 12:06:50 ОСОБА_1 , уточнив у ОСОБА_2 : «Де це було?», «Де ви знаходились?». Заявник відповів, що знаходився на площі Фестивальній. ОСОБА_1 кілька разів перепитав, де він перебував, і ОСОБА_2 підтвердив, що перебував саме там. ОСОБА_2 почав далі розповідати обставини події, що шахраї зазначали, ніби у м. Черкаси невідомі особи увійшли до його банківського акаунта з іншого пристрою. Поліцейський поцікавився місцем проживання ОСОБА_2 , на що останній відповів: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 дізнавшись адресу запитав, чому ОСОБА_2 , звернувся саме до цього відділу поліції (у відділ поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області). Той пояснив, що перебував у гостях у тещі поблизу. Поліцейський знову уточнив, чи під час зняття коштів ОСОБА_2 , перебував на площі Фестивальній, на що заявник відповів ствердно.
О 12:09:52 співробітник поліції вийшов із кімнати прийому громадян, оглянув чергову частину та попрямував у бік виходу з відділу. О 12:10:07 він повідомив старшому інспектору-черговому чергової частини відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що заявник переслав кошти на площі Фестивальній, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_1 ще раз уточнив у ОСОБА_6 , чи перебував він на площі Фестивальній під час здійснення переказу коштів. Заявник знову підтвердив цю інформацію.
О 12:10:39 ОСОБА_1 повідомив заявнику, що площа Фестивальна територіально знаходиться у Вознесенівському районі міста Запоріжжя та запитав, чому ОСОБА_2 звернувся саме до цього відділу поліції (відділ поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області). ОСОБА_2 пояснив, що прийшов до лікаря, а йому зателефонували шахраї. На це співробітник поліції відповів із сарказмом: «Та вот і думаю — зайду». Після цього, ОСОБА_2 детально описав, що шахраї телефонували з різних номерів, представлялися працівниками різних банків («Монобанк», «ПУМБ») і наполягали на терміновій перереєстрації картки.
О 12:13:12 ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 що у зв`язку з тим, що подія мала місце на території обслуговування іншого відділу поліції, матеріали будуть передаватися туди, і у даному відділі заходи вживатися не будуть. На запитання заявника, куди саме буде передано матеріали, поліцейський відповів — до Вознесенівського відділу поліції (відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області), при цьому зазначивши, що передача може тривати до пів року і більше. ОСОБА_2 запитав, чи можна вказати, що подія трапилась у Олександрівському районі, щоб справу не передавали, на що ОСОБА_1 повідомляє, що ні, так як, зараз ОСОБА_2 попереджається про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, він ( ОСОБА_1 ) та може зазначити цю інформацію, зазначив, що: «бумага стерпе», але потім відносно ОСОБА_2 після встановлення обставин буде переводитись перевірка та можуть притягнути до відповідальності.
О 12:13:57 ОСОБА_1 почав розповідати процедуру, що вони можуть прийняти від ОСОБА_2 заяву, однак процедура передачі справи до дізнавача буде дуже довгою, та доти будь-які дії проводитись не будуть.
О 12:14:24 ОСОБА_1 повідомляє останньому, що якщо він хоче швидше, краще звертатись за місцем скоєння та знов зазначив, що вони нічого робити по даній справі не будуть. Надалі, ОСОБА_1 знов повторив, що якщо ОСОБА_2 хоче рух по справі швидше, потрібно звертатись за місцем вчинення. ОСОБА_2 повідомляє, що звісно краще поїхати туди (до відділу поліції на території якого сталась подія). На дане твердження, ОСОБА_1 повідомив, що йому все одно, він може і прийняти заяву, але, щоб потім ОСОБА_2 , не приходив до відділу поліції та не казав, що поліцейські нічого не роблять. ОСОБА_1 повідомив: «дивиться самі, мені все одно». ОСОБА_2 запитав у ОСОБА_1 , чи швидше буде у Вознесенівському відділу поліції (відділі поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області), ОСОБА_1 знов розповів про процедуру передачі справи по підслідності та зазначив про пришвидшення розгляду заяви у відділі поліції на території якого сталась подія.
О 12:16:24 ОСОБА_1 знов зазначив, про відсутність здійснення будь-яких дій, вжитих для розгляду заяви ОСОБА_2 ОСОБА_2 запитав у ОСОБА_1 , чи потрібно коли він прийде до іншого підрозділу поліції повідомляти, що він був тут (у відділі поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області), на що працівник поліції зазначив, що вже тут написали заяву, то не потрібно, працівники поліції іншого підрозділу викличуть його ( ОСОБА_2 ) до них, коли прийде справа. ОСОБА_2 повідомив, що якщо тут не писати заяву, а направитись одразу туди, чи потрібно повідомлять про це, чи вже пізно їхати до іншого відділу поліції. ОСОБА_1 знов наголосив, що якщо він ( ОСОБА_2 ) напише тут заяву, ніхто слідчі дії тут проводить не буде. ОСОБА_2 сказав, що він поїде до відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. ОСОБА_1 ще раз наголосив, що краще звернутись до органу поліції за місцем вчинення події для написання заяви. У разі написання заяви у даному відділу, щоб заявник не приходив та не скаржився на відсутність результатів розслідування.
О 12:18:35 ОСОБА_1 , повторно наголосив, що у разі подання заяви не за місцем вчинення події, передача матеріалів до належного підрозділу може зайняти тривалий час, зокрема через можливі затримки на етапі погодження в органах прокуратури. Водночас він зазначив, що заяву можуть прийняти і за місцем звернення, однак якщо ОСОБА_2 зацікавлений у більш оперативному розгляді справи, доцільніше звернутися безпосередньо до підрозділу поліції за місцем вчинення правопорушення.
О 12:21:18 ОСОБА_2 виписали з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та о 12:21:28 покинув приміщення відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Після цього ОСОБА_1 підійшов до чергової частини та, звертаючись через віконце, повідомив, що ОСОБА_2 зазначив, що йому потрібен якнайшвидший розгляд справи, після чого розповів заявникові про процедуру передачі за підслідністю. Надалі, ОСОБА_1 повідомив, що заяву за даним фактом склав, яка нехай зберігається «на випадок потреби». У цей час ОСОБА_1 передав протокол заяви інспектору-черговому. Ознайомившись зі змістом заяви інспектор-черговий повернув останньому назад в руки протокол заяви, висловивши при цьому фразу, що «нехай вона полежить». У подальшому, ОСОБА_1 тримаючи заяву в руках, відійшов від чергової частини. У ході проведення аналізу обліку інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відомостей у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та у журналі отримання матеріалів єдиного обліку відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (інв. 201) відомості, викладені у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_2 , до Єдиного обліку інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» «Єдиний облік», внесено не було. Далі, ОСОБА_2 направився до ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29.
Прибувши до ГУНП приблизно о 12:49 06.09.2025, ОСОБА_2 вирішив, що дане поміщення - це відділ поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП Запорізькій області, який обслуговує Вознесенівський район міста. Підійшовши до співробітника поліції йому повідомили, що це Головне управління Національної поліції в Запорізькій області. З`ясувавши обставини, ОСОБА_2 провели до приміщення ГУНП, де він вже спілкувався з працівником УГІ ГУНП в Запорізькій області за даним фактом.
Під час розмови, ОСОБА_2 розповів про обставини вчинення шахрайства відносно нього та звернення до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Заявнику повідомили згідно чинного законодавства процедуру прийняття заяви, реєстрації її, видачі заявникові талон-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, вжиття невідкладних заходів та передачі матеріалів за територіальністю.
Згідно із відомостями, що зазначив ОСОБА_2 про те, що 06.09.2025 близько о 11:00, на мобільний телефон ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував невідомий, який представився працівником банку «Пумб» та повідомив, що з його банківської картки намагаються здійснити списання коштів. Для збереження грошей він запропонував перерахувати суму на іншу банківську картку, реквізити якої були продиктовані. Після чого, ОСОБА_2 зі своєї банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_3 на банківську картку «Пумб» (не пам`ятає) здійснив переказ у розмірі 48588 грн, добовим нарядом було прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) за фактом шахрайства. Повідомлення було зареєстровано до єдиного обліку ГУНП в Запорізькій області за № 322 від 06.09.2025 та передано до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Відділом поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області вказану інформацію було зареєстровано до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» єдиний облік за № 25462 від 06.09.2025 та сектором дізнання відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області вищевказані відомості були зареєстровані до ЄРДР за №12025087060000324 від 06.09.2025, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На час проведення службового розслідування досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.
Дисциплінарною комісією опитано позивача за обставинами вчинення ним дисциплінарного проступку. У поясненнях від 25.09.2025 ОСОБА_1 зазначив, що в період часу з 08:00 06.09.2025 до 08:00 07.09.2025 він заступив у добове чергування у якості оперуповноваженого відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. До відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області звернувся ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_3 , з заявою про те, що він перерахував грошові кошти шахраям. Під час прийняття заяви про вчинення злочину від громадянина ОСОБА_2 встановлення анкетних даних та обставин події вчинення злочину, останній пояснив, що події відбулись на пл. Фестивальній в м. Запоріжжя, де він перерахував грошові кошти на невідомий рахунок. Заявник хотів щоб працівники поліції заблокували рахунок на який він переказав грошові кошти, для подальшого їх повернення, на що йому було повідомлено, що так як події відбувались на території обслуговування відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області вони будуть проводить слідчі дії. Заява буде зареєстрована внесена до ЄРДР та направлено до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для проведення слідчих дій. Так як, заявник хотів щоб по його справі почались проводити швидше слідчі дії повідомив, що відмовляється писати заяву у нашому відділі, так як, буде його справа буде самостійно звернеться з заявою до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. 
Крім цього, дисциплінарною комісією опитано старшого інспектора-чергового відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , у якості відповідального від керівництва відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області – заступника начальника сектору кримінальної поліції майора поліції ОСОБА_5 та начальника чергової частини відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 .
Також дисциплінарною комісією отримано службову характеристику позивача, яка надана начальником відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області підполковником поліції ОСОБА_8 . В останній зазначено, що під час служби зарекомендував себе професійним, дисциплінованим, здібним, ініціативним та енергійним працівником. Свої функціональні обов`язки знає і сумлінно виконує, до їх виконання відноситься добросовісно. Нормативні акти та документи, які регламентують діяльність Національної поліції України знає та використовує у практичній діяльності.
Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого 10.10.2025, встановлено, що своїми діями старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 , який, як поліцейський, повинен протидіяти злочинності, здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, перебуваючи у слідчо-оперативній групі підрозділу поліції, під час звернення громадянина ОСОБА_2 до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, для написання заяви щодо здійснення відносно нього кримінального правопорушення, а саме шахрайства, фактично ухилявся від реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, шляхом неодноразового повідомлення заявнику недостовірної інформації щодо порядку прийняття заяви та її подальшого розгляду. Зокрема, поліцейський наголошував, що у зв`язку з територіальною підслідністю заява не підлягає розгляду у відповідному підрозділі поліції, буде повільно пересилатися до іншого органу, а дії за нею в даному підрозділі вчинятися не будуть, чим створив перешкоди реалізації права громадянина на подання заяви. У результаті заявник, перебуваючи під впливом вищезазначених пояснень, був вимушений самостійно звертатися до іншого підрозділу поліції. Прийнявши від громадянина ОСОБА_2 заяву про вчинене кримінальне правопорушення, не вчинив передбачених законом дій щодо її належної реєстрації до ІКС ІПНП, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), пунктів 1, 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (зі змінами), скоївши дисциплінарний проступок. Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є відсутність у нього діючих дисциплінарних стягнень. Обставини, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відсутні. Причинами та умовами, що призвели до скоєння дисциплінарного проступку, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , нехтування вимогами чинного законодавства України, наказів МВС України.
Наказом №1900 від 13.10.2025 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність та у зв`язку з невиконанням показників преміювання, визначених Положенням про преміювання поліцейських апарату ГУНП в Запорізькій області, його територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) та окремих підрозділів ГУНП в Запорізькій області, затвердженим наказом ГУНП в Запорізькій від 17.10.2024 № 1198, здійснити перерахунок раніше встановленої премії за вересень 2025 року у розмірі меншому, ніж рекомендовані граничні витрати на виплату грошового забезпечення за відповідною посадою, на 18800 грн.
Не погоджуючись з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, вважаючи його протиправним через порушення порядку проведення службового розслідування і накладення дисциплінарного стягнення, необ`єктивність та не врахування його характеристики, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII).
Згідно із ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Водночас, згідно із ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострію та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно із ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Положеннями ст. 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до приписів ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (ст. 18 Дисциплінарного статуту).
З викладеного слідує, що одним із обов`язків поліцейського є дотримання службової дисципліни, яка полягає, у дотриманні поліцейським норм чинного законодавства, неухильному виконанні вимог Присяги поліцейського, статутів і наказів начальників.
Недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого на поліцейського може бути накладено дисциплінарне стягнення.
Накладення дисциплінарного стягнення на особу здійснюється лише за результатами проведення службового розслідування щодо такої, в рамках якого з`ясовуються всі обставини відповідного дисциплінарного проступку.
Водночас, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
На реалізацію ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
При цьому, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (п. 4 розділу ІІ Порядку №893).
Доводи протиправності спірного наказу позивач, зокрема обґрунтовує недотриманням процедури та порядку проведення службового розслідування, та забезпечення процесуальних прав при здійсненні такого розслідування.
Однак, суд не вбачає порушень у призначенні та проведенні службового розслідування, на які посилається позивач, з огляду на наступне.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника (п. 2 розділу IV Порядку №893).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (п. 3 розділу IV Порядку №893).
З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2025 ОСОБА_1 надав письмові пояснення з приводу обставин призначеного службового розслідування (копія пояснень міститься в матеріалах адміністративної справи). 
Окрім того, пояснення, які були підписані позивачем, відповідають додатку до Порядку №893 (п. 14 V розділу).
На вказаному бланку пояснень позивач поставив підпис, що йому роз`яснено зміст ст. 10, 63 Конституції України та його права під час проведеного службового розслідування, встановлені ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції та п. 2-3 розділу IV Порядку № 893.
З огляду на вказане, суд вважає, що позивач скористався своїм правом на захист у порядку визначеному ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статут. 
Вищезазначене, у сукупності, на думку суду, свідчить про обізнаність позивача стосовно проведення службового розслідування відносно нього.
Разом із цим, суд вважає за необхідне зауважити, що положеннями Закону №580-VIII, Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 не передбачено обов`язку (ГУНП або членів дисциплінарної комісії) та порядку інформування (ознайомлення) поліцейського, відносно дій якого проводиться службове розслідування із рішенням про початок та підстави призначення службового розслідування. Крім того, чинним законодавством не визначено обов`язку відповідача ознайомлювати з висновком та матеріалами службового розслідування (з власної ініціативи ГУНП або членів дисциплінарної комісії) поліцейського відносно якого проводиться службове розслідування. 
Приписами ст. 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У силу ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту, у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).
Приписами ч. 3 та 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Розділом V Дисциплінарного статуту НПУ унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ст. 26 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Розділом 5 Порядку №893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з п. 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Із процитованого вбачається, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Судом встановлено, що під час провадження службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відомості, викладені у доповідній записці УГІ ГУНП в Запорізькій області (вих. № 827/35/01-2025 від 09.09.2025) за фактом не внесення відомостей до ІКС ІПНП поліцейськими відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)) відносно громадянина ОСОБА_2 , що спричинило останньому майнову шкоду в розмірі 48588,93 гривень, чим порушено обліково-реєстраційну дисципліну, знайшли своє об`єктивне підтвердження.
Як зазначено у висновку службового розслідування, внаслідок дій ОСОБА_1 , які полягали у викривленні процедури прийняття та передачі заяви за територіальністю, заявник був змушений повторно звертатися до іншого підрозділу поліції. При цьому, ОСОБА_1 склав протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), проте не вчинив дії для належної її реєстрації та передачі до іншого органу, відповідно до вимог чинного законодавства, а саме Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом МВС від 08.02.2019 №100.
Порядок ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІТС ІПНП) регулює Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом МВС від 08.02.2019 №100.
У п. 1 розділу ІІ Порядку № 100 зазначено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація. Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2); під час особистого звернення заявника до органу (підрозділу) поліції із письмовою заявою (повідомленням) уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції її (його) приймає і реєструє.
Відповідно до п. 6 цього ж розділу поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Пунктом 9 розділу ІІ визначено, що інформація, яка надійшла до органу (підрозділу) поліції, про кримінальне правопорушення та іншу подію, вчинені на території обслуговування іншого органу (підрозділу) поліції, уповноважена службова особа невідкладно реєструє в ІКС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно інформує про це той орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія. Орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія, реєструє невідкладно указане повідомлення до ІКС ІПНП (журналі ЄО). Реєстраційний номер ІКС ІПНП (журналу ЄО) поінформованого органу (підрозділу) поліції уповноважена службова особа також уносить в ІКС ІПНП (журнал ЄО).
Передавати з одного територіального (відокремленого) підрозділу поліції до іншого територіального (відокремленого) підрозділу поліції матеріали з відомостями, що вказують на кримінальне правопорушення, незалежно від місця його вчинення, без їх реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) та внесення цих відомостей до ЄРДР заборонено.
Розділом ІІІ Порядку № 100 визначено порядок реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в центральному органі управління поліцією, головних управліннях Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах поліції.
Згідно з п. 4 розділу ІІІ Порядку № 100 Заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення, що надійшли до чергової служби головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, уповноважена службова особа після їх реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації передає до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та інформує про це керівника головного управління Національної поліції чи його територіального (відокремленого) підрозділу поліції або особу, яка виконує його обов`язки.
Аналізом зазначених норм можливо дійти висновку, що реєстрація заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, які надійшли до органу поліції, у даному випадку до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, незалежно від місця їх вчинення, невідкладно реєструються в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції (далі – ІКС ІПНП), з подальшим невідкладним інформуванням органу поліції на території обслуговування якого відбулась подія.
Окремо слід зазначити, що передавання повідомлення з одного територіального підрозділу поліції до іншого територіального підрозділу поліції повідомлення, що вказують на кримінальне правопорушення, без реєстрації такого повідомлення в ІКС ІПНП територіального підрозділу до якого надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, прямо забороняється Порядком № 100. 
Підсумовуючи викладене, дисциплінарною комісією встановлено, що своїми діями старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 , який, як поліцейський, повинен протидіяти злочинності, здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, перебуваючи у слідчо-оперативній групі підрозділу поліції, під час звернення громадянина ОСОБА_2 до відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, для написання заяви щодо здійснення відносно нього кримінального правопорушення, а саме шахрайства, фактично ухилявся від реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, шляхом неодноразового повідомлення заявнику недостовірної інформації щодо порядку прийняття заяви та її подальшого розгляду. Зокрема, поліцейський наголошував, що у зв`язку з територіальною підслідністю заява не підлягає розгляду у відповідному підрозділі поліції, буде повільно пересилатися до іншого органу, а дії за нею в даному підрозділі вчинятися не будуть, чим створив перешкоди реалізації права громадянина на подання заяви. У результаті заявник, перебуваючи під впливом вищезазначених пояснень, був вимушений самостійно звертатися до іншого підрозділу поліції. Прийнявши від громадянина ОСОБА_2 заяву про вчинене кримінальне правопорушення, не вчинив передбачених законом дій щодо її належної реєстрації до ІКС ІПНП, чим порушив вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. 1, 6 розділу ІІ Порядку № 100, скоївши дисциплінарний проступок.
Верховний Суд у постанові від 28.07.2020 у справі №826/2719/16 зазначив стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлений Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням. При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.
Таким чином, на думку суду, під час проведення службового розслідування було встановлено обставини справи, встановлено ступінь вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського, обставини, що пом`якшують відповідальність, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що службове розслідування призначено та проведено з урахуванням вимог законодавства України та дотриманням строків, комісією опитано осіб, які мають відношення до подій, що стали предметом перевірки (в тому числі і позивача), об`єктивно досліджено зібрані документи та матеріали.
Доказів порушення порядку проведення службового розслідування позивачем до суду не надано та судом не встановлено.
Суд зазначає, що законодавство встановлює підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються засоби дисциплінарного стягнення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №260/1118/18.
Окрім того у постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа №21-1288а15) та від 20.10.2015 (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність є співмірним до вчиненого проступку.
Щодо утримання частини грошового забезпечення позивача в розмірі 18800 грн суд вказує, що виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється відповідно до ст. 94 Закону № 580-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі – Порядок № 260).
Відповідно до п. 12 розділу II Порядку 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Так, наказом ГУНП в Запорізькій області від 17.10.2024 № 1198 затверджено Положення про преміювання поліцейських апарату ГУНП в Запорізькій області, його територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) та окремих підрозділів ГУНП в Запорізькій області (далі – Положення № 1198).
Відповідно до п. 1 розділу II Положення № 1198 розмір премії поліцейського залежить від його особистого внеску в загальний результат служби з урахуванням таких критеріїв (показників):
1) неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійність виконання обов`язків та повноважень відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) виконання заходів, передбачених планами основних заходів ГУНП, у тому числі його територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) та окремих підрозділів ГУНП в Запорізькій області;
4) виконавча дисципліна (виконання доручень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівництва Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, ГУНП та його територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень);
5) своєчасність (у строки визначені відповідними нормативно-правовими та організаційно-розпорядчими актами) та якість виконання завдань, обов`язків поліцейського й повноважень поліції визначених Законом України «Про Національну поліцію», іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності та повноважень поліції, у тому числі Положенням про ГУНП в Запорізькій області, Положенням про структурний підрозділ в якому проходить службу поліцейський, його посадовими (функціональними) обов`язками;
6) виявлення причин та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
7) вживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
8) службова дисципліна.
Виконання (невиконання) показників преміювання поліцейським (успішне виконання службових обов`язків або допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку) є підставою для визначення розміру премії у відповідному місяці. Підставою для перерахунку розміру премії поліцейським є висновок службового розслідування або наказ про застосування дисциплінарного стягнення.
З огляду на викладене, з урахуванням невиконання показників преміювання, визначених Положенням № 1198, спірним наказом ГУНП в Запорізькій області від 13.10.2025 № 1900 «Про застосування дисциплінарних стягнень» визначено здійснити перерахунок раніше встановленої премії за вересень 2025 року у розмірі меншому, ніж рекомендовані граничні витрати на виплату грошового забезпечення за відповідною посадою позивача, на 18800,00 грн.
Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновки суду по суті спору, понесені позивача судові витрати, відповідно до вимог ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29, код ЄДРПОУ 40108688) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак