ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1315/26 Справа № 2-9873/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Ткаченко І.Ю.,
суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В.,
за участю секретаря — Триполець В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро 
заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню
по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним, скасування арешту
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В: 

29 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви вказала, що 20.06.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір № 06/2383К-07 на суму 540 000,00 доларів США, термін кредиту – 240 місяців із кінцевою датою погашення 19.06.2027 року. 20.06.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, з метою забезпечення виконання вимог, що випливають з кредитного договору. Предметом іпотеки є три земельні ділянки, оцінені у 800 тис. доларів США, у договорі іпотеки зафіксовано у гривні, валюта кредиту у доларах США. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2012 року у справі № 2-9873/11 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у сумі 4389616,22 грн. та судові витрати. 18.06.2013 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 23.04.2013 № 2-9873/11 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2011 року звернуте стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 528895,92 доларів США. На виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва, 22.01.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Голосіївського районного суду м. Києва. В межах виконавчого провадження банк подав заяву про залишення предмету іпотеки за собою в рахунок заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в порядку статті 39 Закону України «Про іпотеку», про що повідомив ВДВС заявою від 27.01.2017 року. 06.09.2018 року ОСОБА_1 дізналась, що належне її майно, а саме, три земельних ділянки 30.03.2017 року перейшли у власність ПАТ «Універсал Банк». Реєстрацію права власності вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. Підставами внесення записів є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 34549597, 34550065, 34550428 від 30.03.2017 року, підставою для виникнення права власності є свідоцтво, серія та номер: 185,186, 187 виданий 30.03.2017 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. 27.02.2017 року постановою державного виконавця ВПВР Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження у зв`язку із виконанням рішення Голосіївського районного суду м. Києва. АТ «Універсал Банк» повністю переоформив на себе право власності на предмет іпотеки, яке забезпечувало виконання умов кредитного договору, в рахунок заліку свої забезпечених вимог, а ОСОБА_1 погасила борг перед АТ «Універсал Банк». Відповідно до п. 2.1.6 Договору іпотеки іпотекодержатель у разі якщо прилюдні торги не відбулись має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Згідно із п. 4.1 Договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Кредитного договору та/або даного Договору. Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Ураховуючи те, що банк скористався своїм правом та залишив предмет іпотеки за собою в рахунок заліку всіх своїх вимоги за рахунок предмета іпотеки, про що написав листа державному виконавцю, то на підставі ст. 598 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», зобов`язання є припиненим. Банк загубив виконавчий лист та пропустив строк для виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 23.04.2013 року видано виконавчі листи. Після отримання виконавчого документу він був направлений в Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області для примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 38288283 від 04.06.2013 року. В серпні 2019 року АТ «Універсал Банк» почало цікавитися станом виконавчого провадження щодо примусового стягнення за виконавчим листом № 2-9873/11. Управлінням ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомлено АТ «Універсал Банк» про те, що на виконанні у відділі в період з 04.06.2013 по 24.12.2013 перебувало виконавче провадження № 38288283, відносно боржника ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2- 9873/11 від 23 квітня 2013 року. В межах виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Державним виконавцем 24.12.2013 року винесена постанова про повернення документа стягувачеві без виконання. Частиною 1 статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. У зв`язку з тим, що заявнику стало відомо про втрату виконавчого листа з наданої Управлінням ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відповіді від 18.09.2019 року на запит АТ «Універсал Банк». АТ «Універсал Банк», як стягувач у виконавчому провадженні, мало б цікавитись виконанням судового рішення та контролювати процес цього виконання. Доказів на підтвердження існування будь-яких перешкод у здійсненні заявником прав стягувача з моменту звернення до виконавчих органів у 2013 році до звернення із запитом до ВДВС у 2019 році, матеріали справи не містять. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2019 року відмовлено банку у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання відмовлено. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором №06/2383К-07, яка зазначена у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2012 року у справі №2-9873/11, на підставі якої видано виконавчий лист – погашена. Тому, виконавчий лист повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором погашена, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного, просила визнати виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №2-9873/11 від 23.04.2013 таким, що не підлягає виконанню, а також скасувати всі арешти на нерухоме та рухоме майно накладені в рамках виконавчого провадження № 38288168 (том 4 а.с.64-67).

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 (заінтересовані особи - АТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним, скасування арешту – відмовлено (том 4 а.с.178-181).

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №2-9873/11 від 23.04.2013 року таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що предмет іпотеки, три земельні ділянки, було оцінено у 800 тис. доларів, проте у договорі іпотеки записано у гривні, а валюта кредиту видана у доларах США. 
Зазначає, що АТ “Універсал Банк”, як іпотекодержатель, задовольнив всі свої вимоги забезпечені іпотекою за рахунок предмета іпотеки, шляхом переоформлення права власності на предмет іпотеки за собою, відтак сума заборгованості за кредитним договором № 06/2383К-07, яка зазначена у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2012 року у справі №2-9873/11, на підставі якої видано виконавчий лист – погашена (том 4 а.с.184-188).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2007 року між ОСОБА_1 ВАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір № 06/2383К-07. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: - сума кредиту – 540 000,00 - валюта кредиту – долар США - термін кредиту – 240 місяців - дата погашення кредиту – 19.06.2027 - процентна ставка – 12,5%. 
20.06.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірнак М.В. та зареєстровано в реєстрі за №2484. Відповідно до п. 1.1 договору даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №06/2383К-07 від 20 червня 2007 року, а також будь-яких додаткових договорів до нього, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний до 19.06.2027 року повернути кошти у розмірі 540 000 доларів США, проценти за користування кредитними коштами у розмірі 12,5 % річних, комісії, неустойки та інші штрафні санкції, а також інші платежі передбачені Кредитним договором та/або даним Договором, в тому числі витрати понесені Іпотекодержателем у випадку звернення стягнення на Предмет іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування Предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням умов Кредитного договору та/або даного Договору. 
Предмет іпотеки є три земельних ділянки по АДРЕСА_1 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2012 року у справі № 2-9873/11 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у сумі 4389616,22 грн. та судові витрати.
Постановою державного виконавця відділу примусово виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 18.06.2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 23.04.2013 року № 2-9873/11 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2011, зміненим Апеляційним судом м. Києва від 21.06.2012 році у справі № 22-ц/690/4140/12 у резолютивній частині, за позовом банку звернуте стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 528895,92 доларів США.
На виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва 22.01.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Голосіївського районного суду м. Києва.
У виконавчому провадженні проведені торги з реалізації предмета іпотеки, складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 22.02.2017 року. Початкова ціна продажу 3040495,20 грн. Три земельних ділянки продано за 3800619,00 грн. Банком подано заяву про залишення предмету іпотеки за собою, в рахунок зарахування забезпечених вимог в рахунок ціни майна в порядку статті 39 Закону України «Про іпотеку», про що повідомив відділ виконавчої служби заявою від 27.01.2017 року.
Як вбачається із матеріалів справи, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-9873/11 від 07.03.2012 року виконано частково - в розмірі 3739067,40 грн., залишок заборгованості складає 650548,82 грн., на підтвердження чого представником стягувача надано розрахунок, проти якого боржник не заперечував.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції не встановив обставин відсутності обов`язку у боржника перед стягувачем припинення грошового зобов`язання у зв`язку із його виконанням або з інших причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом цієї норми закону підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, Верховний Суд у постанові від 04.04.2024 року по справі № 200/758/19 та Дніпровський апеляційний суд у постанові від 19.02.2025 року по справі № 201/216/21 встановили, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-9873/11 від 07.03.2012 року виконано частково, залишок заборгованості непогашений.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України за яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
За змістом ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону. Підстав для скасування цієї ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, - 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.

Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 29 січня 2026 року.

Судді: