Номер провадження: 22-ц/813/1678/25 
Справа № 521/456/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментами, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього на її користь пеню за прострочення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 89 791,50 грн. за період з 01.09.2021 по 28.12.2023 роки.
В обґрунтування позову зазначила, що з 11.07.2009 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 року було розірвано та визначено місце проживання дитини разом з батьком. В період шлюбу у подружжя народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.04.2019 року вона уклала новий шлюб, у зв`язку з чим, змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ».
Зазначає, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю - задоволено повністю, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю. 10.09.2021 року Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, згідно якого судом вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, 01.09.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згодом, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.03.2023 року змінено вищевказаний спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 гривень, щомісячно починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виданий виконавчий лист на теперішній час перебуває на примусовому виконанні в Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 16.11.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67343348. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.12.2023 року розмір заборгованості боржника становить - 91 751,50 грн. Відповідні обставини слугували підставою звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 28 121 (двадцять вісім тисяч сто двадцять одна) грн. 73 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі апелянт вказує про неповне з`ясування судом першої інстанції обставини справи. Зазначає, що строк нарахування пені здійснюється з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони мали бути сплаченні і до дня погашення чи ухвалення рішення суду, а не обмежується кількістю днів одного місяцю, в якому не були сплачені аліменти. При цьому, розмір пені за певний місяць в такому разі не може перевищувати сам розмір заборгованості за такий місяць. Наданий розрахунок пені разом з позовом, складений з врахуванням правових позицій ВС та ч. 1 ст. 196 СК України.
Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу від нього не надійшов.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з положень п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до п.п. 1 - 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України (в редакції Закону № 3831-IX від 19.06.2024 року) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Оскільки дана справа стосується питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 – 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2021 року по листопад 2023 року за розрахунком проведеним судом першої інстанції становить 28 121,73 грн. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки проведений судом розрахунок пені за прострочення сплати аліментів проведений не відповідно до ст. 196 СК України.
Судом встановлено, 11.07.2009 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. (а. с. 14)
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29.05.2018 по цивільній справі №522/2765/18, шлюб між сторонами розірвано, визначено місця проживання дитини разом з батьком. (а. с. 21-26)
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . (а. с. 13)
27.04.2019 року позивачка уклала новий шлюб, у зв`язку з чим, змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ».
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29.11.2021 року по цивільній справі № 522/20837/20 позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю - задоволено повністю, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю. (а.с. 27-35)
10.09.2021 року Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ по справі № 522/16716/21, згідно якого судом вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, 01.09.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.03.2023 року по цивільній справі №235/350/22, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково, змінено вищевказаний спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 гривень, щомісячно починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.15-20)
Постановою Одеського апеляційного суду від 21.08.2023 року заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 17.03.2023 року залишене без змін.
Виданий виконавчий лист на теперішній час перебуває на примусовому виконанні в Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
16.11.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67343348. (а.с.36-37)
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.12.2023 року розмір заборгованості боржника становить - 91 751,50 грн.
Відповідач достеменно обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, так як боржником була подана заява про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 17.03.2023 року по цивільній справі № 235/350/22. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 10.05.2023 року по вищевказаній справі, заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення. (а. с. 39-41)
Крім цього, ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси 17.03.2023 року по цивільній справі №235/350/22. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.08.2023 року по справі № 235/350/22 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення першої інстанції без змін. (а. с. 42-51)
Поза тим, у січні 2022 року ОСОБА_2 здійснив поштовий переказ грошових коштів на утримання свого сина у розмірі 7 140,00 грн., що вбачається з вищезазначеного розрахунку заборгованості (копії поштових переказів додаються). (а. с. 38)
Колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За приписами ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Як вбачається зі ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі – Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).
У ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19), від 16 липня 2025 року у справі № 359/6170/24 (провадження № 61-2625св25) Верховний Суд прийшов до наступних висновків.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
ОСОБА_2 не спростував відсутність вини з його боку в несплаті аліментів.
Розраховуючи розмір пені зі сплати аліментів, судом першої інстанції невірно було застосовано правила її нарахування, з огляду на наступне.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. 
При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
У постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 206/2658/22 (провадження № 61-4693св23) вказано: «У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом». 
Отже, з вищенаведеного виходить, що для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч. 1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. При цьому, обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Відповідно до змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами ст. 77 – 80 ЦПК України надані сторонами докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Зокрема, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. ч. 1, 3, 4 ст. 83 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1 – 3 ст. 89 ЦПК України).
У справі, що переглядається, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів, встановлених рішенням суду. До позову позивачка додала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, здійснений державним виконавцем, за яким така заборгованість станом на 01.12.2023 року складала 91751,50 грн, а також здійснений нею розрахунок пені за прострочення сплати аліментів. 
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не вірно обрахував розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у відповідності до ст. 196 СК України.
Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).
Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.
У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).
Аналіз вказаних норм свідчить, що:
- загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії;
- положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин;
- в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України;
- при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:
«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».
При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції та апелянт при обчисленні пені не врахували, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
Крім того, суд першої інстанції при обчисленні пені не врахував, що прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.
Відповідно до обставин справи, з вересня 2021 року по січень 2022 року платежів відповідачем не було здійснено. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 05.01.2022 року було сплачено аліменти у розмірі 7 140 грн., які повинні зараховуватись з першого місяця виникнення заборгованості зі сплати аліментів. В подальшому платежі від відповідача на виконання обов`язку зі сплати аліментів не надходили.
Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами позивача про період нарахування, оскільки відповідно до наданого нею розрахунку, остання нараховує пеню за прострочення сплати аліментів з 01.09.2021 року по 28.12.2023 року, однак нею було надано розрахунок заборгованості по аліментах від державного виконавця станом на 01.12.2023 року, тому саме до вказаної дати необхідно проводити розрахунок. Крім того, останньою не було враховано, що сплачені в січні 2022 року аліменти повинні зараховуватись на погашення аліментів, що виникли за попередні місяці.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2021 року по листопад 2023 року та розраховано наступним чином:
-пеня за вересень 2021 року: нарахована сума аліментів 3 064,25 грн. Платіж: зараховано 3 064,25 грн. з платежу 7 140,00 грн. від 05.01.2022 року. Кількість днів прострочення: 127 днів (01.09.2021 року - 05.01.2022 року). Пеня: 3 064,25 х пеня (1%) х 127 день = 3 891,59 грн.;
-пеня за жовтень 2021 року: нарахована сума аліментів 3 061,25 грн. Платіж: зараховано 3 061,25 грн. з платежу 7 140,00 грн. від 05.01.2022 року. Кількість днів прострочення: 97 днів (01.10.2021 року - 05.01.2022 року). Пеня: 3 061,25 х пеня (1%) х 97 день = 2 969,41 грн.;
-пеня за листопад 2021 року: нарахована сума аліментів 3 121,25 грн. Платіж: зараховано 1014,5 грн. з платежу 7 140,00 грн. від 05.01.2022 року. Кількість днів прострочення: 66 днів (01.11.2021 року - 05.01.2022 року). Пеня: 1 014,50 х пеня (1%) х 66 день = 2 060,02 грн.; Залишок несплачених аліментів 3 121,25 - 1 014,50=2 106,75 грн. Кількість днів прострочення: 761 днів (01.11.2021 року - 01.12.2023 року). Пеня: 2 106,75 х пеня (1%) х 761 день = 16 032,37 грн.;
-пеня за грудень 2021 року нарахована сума аліментів 3844,75 грн. Платежі відсутні Кількість днів прострочення - 731 днів (з 01.12.2021 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 844,75 х пеня (1%) х 731 день = 28 105,12 грн.;
-пеня за січень 2022 року нарахована сума аліментів 3240 грн. Платежі відсутні Кількість днів прострочення - 700 днів (з 01.01.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 700 день = 22 680 грн.;
- пеня за лютий 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240 грн. Платежі відсутні Кількість днів прострочення - 669 днів (з 01.02.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 669 день = 21 675,60 грн.;
-пеня за березень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 641 днів (з 01.03.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 641 день = 20 768,40 грн.;
-пеня за квітень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 610 днів (з 01.04.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 610 день = 19 764 грн.;
-пеня за травень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні Кількість днів прострочення - 580 днів (з 01.05.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 580 день = 18 792 грн.;
-пеня за червень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 549 днів (з 01.06.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 549 день = 17 787,60 грн.;
-пеня за липень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 519 днів (з 01.07.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 519 день = 16 815,60 грн.;
-пеня за серпень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 488 днів (з 01.08.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 488 день = 15 811,20 грн.;
-пеня за вересень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні Кількість днів прострочення - 457 днів (з 01.09.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 457 день = 14 806,80 грн.;
-пеня за жовтень 2022 року: нарахована сума аліментів 3240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 427 днів (з 01.10.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 427 день = 13 834,80 грн.;
-пеня за листопад 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 396 днів (з 01.11.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 396 день = 12 830,40 грн.;
-пеня за грудень 2022 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 366 днів (з 01.12.2022 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 366 день = 11 858,40 грн.;
-пеня за січень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 335 днів (з 01.01.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 335 день = 10 854 грн.;
-пеня за лютий 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 304 днів (з 01.02.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 304 день = 9849,60 грн.;
-пеня за березень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 276 днів (з 01.03.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 276 день = 8 942,40 грн.;
-пеня за квітень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 245 днів (з 01.04.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 245 день = 7 938 грн.;
-пеня за травень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 215 днів (з 01.05.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 215 день = 6 966 грн.;
-пеня за червень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 184 днів (з 01.06.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 184 день = 5 961,60 грн.;
-пеня за липень 2023 року: нарахована сума аліментів 3 240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 154 днів (з 01.07.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 154 день = 4 989,60 грн.;
-пеня за серпень 2023 року: нарахована сума аліментів 3240,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 123 днів (з 01.08.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 3 240 х пеня (1%) х 1 232 день = 3 985,20 грн.;
-пеня за вересень 2023 року: нарахована сума аліментів 7000,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 92 днів (з 01.09.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 7 000 х пеня (1%) х 92 день = 6 440 грн.;
-пеня за жовтень 2023 року: нарахована сума аліментів 7 000,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 62 днів (з 01.10.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 7 000 х пеня (1%) х 62 день = 4 340 грн.;
-пеня за листопад 2023 року: нарахована сума аліментів 7000,00 грн. Платежі відсутні. Кількість днів прострочення - 31 днів (з 01.11.2023 року - 01.12.2023 року). Пеня : 7 000 х пеня (1%) х 31 день = 2 170 грн.;
Отже, сукупний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2021 року по 01.12.2023 року становить 332 919,71 грн.
Натомість сукупний розмір заборгованості по аліментам за наданим державним виконавцем розрахунком з вересня 2021 року по 01 грудня 2023 року, та на яку нараховувалася пеня, складає 91 751,50 грн. Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 91 751,50 грн. пені.
У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення аліментів у розмірі 89 791,50 грн., тому саме вказана сума підлягає задоволенню, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених вимог у повному обсязі. 
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, і, внаслідок ухвалення апеляційним судом нового судового рішення, колегія суддів здійснюючи перерозподіл судових витрат виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору.
Тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1 860,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментами задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 89 791,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1 816,80 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений: 26.12.2025 року.

Головуючий       О.М. Таварткіладзе

Судді:        Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова