ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/269/26 Справа № 188/2773/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула матеріали за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешкаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , не працюючого, пенсіонера,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП,
за участі:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності     ОСОБА_1 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
При обставинах, встановлених місцевим судом, 06.08.2025 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_1 на а/д між с-ще Петропавлівка – с. Богинівка здійснював провадження господарської діяльності без отримання ліцензії, а саме: перевозив пасажира ОСОБА_2 за грошові кошти, тобто працював в режимі маршрутного таксі з перевезенням пасажирів на авто MITSUBISHI SPEACE STAR, д.н. НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі:
- ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що він лише безоплатно підвозив свого знайомого. Вказує, що йому невідомо, чому його знайомий повідомив співробітникам поліції про те, що він його викликав як службу таксі. Також зазначає, що в нього дійсно наявна шашка “таксі” та візитки “Петропавлівка пасажирські перевезення”, однак він їх виготовив, оскільки займався підготовкою документів для відкриття ФОП і отримання ліцензії на пасажирські перевезення. 
Вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що він має статус ФОП та ліцензію на внутрішні перевезення таксі.
Крім цього, звертає увагу, що судом не було перевірено, чи існувала регулярність таких перевезень, а також інші докази, окрім фотографії автомобіля з розпізнавальним знаком таксі. 
Звертає увагу на незаконну зупинку його транспортного засобу.
Вказує, що в протоколі не вказано, який нормативний акт ним було порушено, а також не надано другого примірник протоколу.
Крім цього зазначає, що під час складання протоколу, йому не було роз`яснено право користуватися юридичною допомогою.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги і доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи на законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не є слушними.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При винесенні оскарженої постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №181331 від 06 серпня 2025 року, складеного у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, в якому викладені обставини вчинення  ОСОБА_1  інкримінованого адміністративного правопорушення, фототаблицею до нього, на якій відображений транспортний засіб MITSUBISHI SPEACE STAR, д.н. НОМЕР_1 ., з логотипом "taxi”, з пасажиром на передньому сидінні, візиткою яка підтверджує факт надання послуг саме  ОСОБА_1 , з вказівкою його телефону та рекламою послуг, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та письмовими поясненнями   ОСОБА_1 , який зазначає, що “ іноді займається господарською діяльністю у вигляді таксі”.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року N 222-VIII, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
А отже, господарська діяльність у вигляді перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягає обов`язковому ліцензуванню.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі таксі, не маючи ліцензії на право надавати зазначені послуги, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що  він безоплатно підвозив свого знайомого,- не є слушними, оскільки в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_2 , який повідомив, що перевезення здійснювалося за грошову винагороду у розмірі 250, 00 грн.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що невідомо, чому його знайомий повідомив співробітникам поліції про те, що він його викликав як службу таксі, є безпідставними та не спростовують обставини події.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в нього наявна шашка “таксі” та візитки “Петропавлівка пасажирські перевезення”, однак він їх виготовив, оскільки займався підготовкою документів для відкриття ФОП і отримання ліцензії на пасажирські перевезення , не є слушними, оскільки фактичне використання автомобіля із зовнішньою атрибутикою “таксі” у момент перевезення пасажира свідчить про здійснення господарської діяльності, а не про підготовчі дії. 
Твердження про те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що він має статус ФОП та ліцензію на внутрішні перевезення таксі, є безпідставними, оскільки не підтверджені матеріалами справи.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було перевірено, чи існувала регулярність таких перевезень, а також інші докази, окрім фотографії автомобіля з розпізнавальним знаком таксі, є безпідставними, оскільки відповідно до пояснень, які маються в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначає, що “іноді займається господарською діяльністю у вигляді таксі” ( а.п.4).
Твердження про незаконну зупинку транспортного засобу, є безпідставними, оскільки не впливають на правильність вирішення справи та не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.
Посилання на те, що в протоколі не вказано, який нормативний акт ним було порушено, а також не надано другого примірник протоколу ,- не є підставою для скасування постанови. Зміст протоколу дозволяє встановити суть правопорушення, час, місце та обставини його вчинення, а також норму закону, відповідальність за яку передбачена ч.1 ст.164 КУпАП. 
Твердження про те, що під час складання протоколу, йому не було роз`яснено право користуватися юридичною допомогою не підтверджені доказами. Матеріали справи не містять відомостей про заявлення ОСОБА_1 клопотань або про перешкоджання реалізації права на захист.
Таким чином, всі докази, які вказують на винуватість апелянта перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову  Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста