ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2026 року справа №200/2853/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі №200/2853/25 (головуючий суддя І інстанції Христофоров А.Б., судді Галатіна О.О., Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 16.12.2024 №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”.
04.11.2025 року від представника позивача надійшло клопотання від 03.11.2025 року про зупинення провадження у адміністративній справі №200/2853/25.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що звертаючись із даним адміністративним позовом позивач зазначав про те, що оскаржуване Рішення № 21/1763-рк було прийнято відповідачем на підставі листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266, в якому зазначено, що позивач має паспорт громадянина російської федерації, виданий 23 жовтня 2002 року, який в подальшому був змінений на паспорт громадянина російської федерації у зв`язку із зміною установчих даних на “ ОСОБА_2 ”, виданий 11 лютого 2008 року.
Враховуючи викладене, 04.08.2025 року позивачем було подано позовну заяву до Шевченківського районного суду міста Києва про визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію позивача інформацію, зазначену в листі Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266 та зобов`язання Служби безпеки України спростувати інформацію зазначену в листі Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3 15266.
Ухвалою від 06.10.2025 року Шевченківським судом м. Києва суддею Левицькою Т.В. відкрито провадження № 2/761/9515/2025, справа №761/32751/25 за позовною заявою ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди та призначено справу до слухання в порядку загального позовного провадження на 21.01.2026 року.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що єдиною обґрунтованою підставою для ухвалення оскаржуваного Рішення №21/1763-рк, на думку відповідача був лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 №8/1/3-15266, достовірність інформації в якому є предметом розгляду у справі №761/32751/25 та ставиться під сумнів, представник позивача вважає, що до набрання законної сили судовим рішенням по ній, є об`єктивна неможливість розгляду справи №200/2853/25.
Відповідач проти задоволення клопотання заперечував.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року клопотання представника позивача задоволено. Провадження у справі № 200/2853/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №761/32751/25.
Під час прийняття цієї ухвали судом встановлено, що предметом розгляду у справі №200/2853/25 є рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 16.12.2024 №21/1763-рк “Про визнання ділової репутації власника істотної участі у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНУНІВЕРСАЛ” ОСОБА_1 небездоганною”, яке було прийняте на підставі інформації зазначеної у листі Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 №8/1/3-15266.
Разом з тим, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі № 761/32751/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Служби Безпеки України (код ЄДРПОУ: 00034074, місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.
Предметом розгляду справи № 761/32751/25 є зокрема визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформації, зазначеної в листі Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 31 жовтня 2024 року № 8/1/3-15266.
Наведе свідчить, що рішення прийняте за наслідками розгляду справи №761/32751/25 безпосередньо впливатиме на можливість подальшого розгляду справи № 200/2853/25 та на наявність спірних правовідносин, як таких.
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Суд першої інстанції не врахував імперативну заборону на зупинення провадження у справі, передбачену у другому реченні пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України (суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду), оскільки наявні у матеріалах докази у повній мірі дозволяють встановити всі обставини та вирішити спір по суті. 
Відповідач вважає, що необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально- правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Предметом доказування в даній справі є наявність/відсутність достатніх правових підстав для прийняття Національним банком оскаржуваного рішення, а у справі №761/32751/25 предметом доказування є достовірність інформації СБУ.
З огляду на отримання від СБУ інформації та документів щодо наявності у ОСОБА_3 громадянства російської федерації, що є ознакою небездоганною ділової репутації, а також на юридичну конструкцію пункту 374 глави 29 розділу IV Положення №199, який є імперативною нормою в частині обов`язку Національного банку за наявності підстав визнати ділову репутацію такої особи небездоганною, Національним банком 16.12.2024 було прийнято Рішення № 21/1763-рк.
Відповідач також наголошує на тому, що інформація про позивача отримана СБУ на підставі дослідження інформаційних ресурсів російської федерації. Так, витяг з “Единого государственного реестра налогоплательщиков в отношении физического лица” отриманий з офіційного сайту “ФМС рф” (http://service.nalog.ru), а дані щодо паспорта, місця народження й проживання позивача – від джерела інформації СПО СК: АС “Российский паспорт” (http://eutoday.net). Зауважуємо, що СБУ не може спростувати інформацію, яка об`єктивно існує.
Відповідач вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, а також об`єктивні причини неможливості її розгляду до вирішення судом справи № 761/32751/25. 
Крім того, судом першої інстанції було порушено вимоги пункту 2 частини третьої статті 236 КАС України.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Колегія суддів вважає, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
У постанові від 10 серпня 2023 року у справі №804/7154/16 Верховний Суд сформував висновок, згідно з яким під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для цього суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі і одночасно мають значення для вирішення цієї справи.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 липня 2025 року у справі № 160/2031/25.
Як встановлено судом, предметом позову у цій справі є правомірність прийняття Національним банком оскаржуваного рішення, а предметом позову у справі № 761/32751/25 є захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав усі процесуальні та матеріально-правові інструменти для того, щоб самостійно вирішити справу у межах конкретних спірних правовідносин.
За приписами пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/32751/25.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі №200/2853/25 – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі №200/2853/25 – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Повне судове рішення – 15 січня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар