Номер провадження: 22-ц/813/1666/26 
Справа № 947/19898/25
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів:   Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Каланжова Владислава Івановича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Панасенка Є.М., у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

29.05.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 19.04.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитній договір № 00-9730882, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 17 068,50 грн.

21.10.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором № 00-9730882 від 19.04.2024 року.
Позивач зазначав, що позичальник неналежно виконувала умови договору, внаслідок чого у онеї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 068,50 грн., яка складається з: 5 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 11 568,50 грн. – заборгованість за відсотками. 

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»  було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитом у розмірі 17 68,50 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40, а також витрати на правничу договору у розмірі 7 000,00 грн. (а.с.71-76).  

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Каланжов В.І. просить оскаржуване рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.87-89). 

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (а.с.107-112).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 21.01.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд також зазначає, що з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, а також зважаючи на перебування судді Сегеди С.М. у відпустці, датою ухвалення цього судового рішення є 21.01.2026 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження у даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.11.2025 року (а.с.104), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.105-106). 

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами було укладено кредитний договір та внаслідок неналежного виконання умов договору у позичальника виникла заборгованість у загальному розмірі 17 068,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 11 568,50 грн. – заборгованість за відсотками (а.с.71-76). 

Однак, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, в частині стягнення відсотків у визначеному розмірі, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитній договір № 00-9730882, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 17 068,50 грн. (а.с.9-11).
21.10.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором № 00-9730882 від 19.04.2024 року. 
Згідно Акту-прийому передачі до договору факторингу від 21.10.2024 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги, у тому числі до ОСОБА_1 .
Також позивачем було додано платіжну інструкцію від 25.10.2024 року № 13, яка свідчить про сплату ціни продажу за договором факторингу (а.с.14-17).
За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 00-9730882 від 19.042024 року, посилання заявника апеляційної скарги на те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» не є належним позивачем у справі, не заслуговують на увагу.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції із визначеним розміром відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з наступного. 

Звертаючись з позовом, позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість позичальника за кредитним договором становить 17 068,50 грн., з яких: 5 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 11 568,50 грн. – заборгованість за відсотками (а.с.13).
Тобто, заборгованість за відсотками більш ніж в два рази перевищує заборгованість за основним боргом. 

Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року, справа № 902/417/18, а також у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі № 679/1103/23.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, апеляційний суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 5 500,00  грн. 
Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.

В апеляційній скарзі представник апелянта також посилається на те, що судом першої інстанції, у порушення норм діючого законодавства, було незаконно стягнуто з відповідача на користь позивача штрафні санкції.
Однак, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій позивачем не заявлялись та не були предметом розгляду у суді першої інстанції у даній справі. 

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Каланжова В.І. підлягає частковому задоволенню, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року – зміні, з ухвалення постанови про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 5 500,00 грн. 

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на 64,45%, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 559,95 грн., а також судові витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 4 511,50 грн. 
Крім того, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, на 35,55%, з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 291,74 грн.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п.4 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – адвоката Каланжова Владислава Івановича задовольнити частково.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року змінити.
Ухвалити постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за відсотками у розмірі 5 500,00 (п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) за кредитним договором № 00-9730882 від 19.04.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 559,95 грн., а також судові витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 4511,50 грн. 
В іншій частині рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ЄДРПОУ: 42986956, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 291,74 (одна тисяча двісті дев`яносто одна гривня 74 копійки). 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Судді Одеського апеляційного суду:      С.М.Сегеда 
 
Р.Д. Громік

О.С. Комлева