Справа № 339/15/26
Провадження № 3/339/34/26
П О С Т А Н О В А
іменем України

29 січня 2026 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и л а:

19 січня 2026 року о 00 год 10 хв в м.Болехів на вул.Котляревського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Escord», номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - неповнолітній ОСОБА_1 та його законні представники в судове засідання 29 січня 2025 року не прибули, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 – його мати ОСОБА_2 подала до суду заяву від 28.01.2025, у якій просила справу стосовно її сина розглядати без їхньої присутності. Зазначила, що вона провела з сином бесіду щодо вчиненого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП; вину у вчиненні правопорушення син визнав, шкодує про вчинене, пообіцяв, що більше такого повторювати не буде. ОСОБА_2 просить суворо не карати її сина. 
Відповідно до ст.270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та є неповнолітньою, мають право представляти законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Оскільки провадження даної категорії справи не належать до переліку справ, передбачених ч.2 ст. 268 КУпАП, під час розгляду яких участь особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, - суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його законного представника.
Дослідивши представлені адміністративні матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, з таких підстав. 
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП).
Частина 2 ст.126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху).
Згідно з ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Згідно з п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 8 травня 1993 року №340 автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, належать до транспортних засобів категорії "В", керування ними дозволяється за наявності посвідчення водія.
У відповідності до п.6 вказаного Положення, право на керування транспортними засобами категорії «В» надається особам, які досягли вісімнадцятирічного віку.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, вчиненого за вищевикладених обставин, крім визнання вини, доводиться такими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569637 від 19 січня 2026 року за ч.2 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, його складено уповноваженою особою у відповідності до вимог законодавства;
рапортом поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що згідно з базою даних ІПНП України ОСОБА_1 не має посвідчення на право керування транспортними засобами;
переглянутими відеозаписами, які здійснені за допомогою нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що оформляв матеріали про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано обставини, що підтверджують дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та підтверджують вину неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення. Вказаним записом, також зафіксовано, що ОСОБА_1 визнав перед працівниками поліції, що вчинив не правильно, оскільки керував автомобілем не отримавши посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Також зафіксовано як поліцейські роз`яснюють водію зміст ст.63 Конституції України і положення ст.268 КУпАП, повідомляють, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, процес складання протоколу і ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 . Процесуальних порушень в діях працівників поліції не встановлено. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази є достатньо переконливими, чіткими, такими, що узгоджуються між собою, одержані в порядку, встановленому КУпАП та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.
Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, а його винуватість у вчиненні правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають. 
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, на час вчинення правопорушення йому виповнилося 17 років, що свідчить про необхідність дотримання законодавства, яке забезпечує відповідні гарантії неповнолітньому ОСОБА_1 під час притягнення його до відповідальності. Законному представнику неповнолітнього – його матері у суді було забезпечено можливість подати всі необхідні заяви та клопотання, відтак судом забезпечено гарантії неповнолітньому під час розгляду провадження в суді шляхом участі законного представника.
Отже передбачене ст.270 КУпАП право на залучення законного представника неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було реалізоване в ході судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Згідно з ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема статтями 121-127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу.
Враховуючи, що правопорушення вчинено неповнолітнім вперше, беручи до уваги ставлення винного до вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 зрозумів протиправний характер своїх дій, визнав свою вину у вчиненому,шкодує про вчинене,  враховуючи відсутність обтяжуючих обставин та наявність обставин, які пом`якшують покарання (вчинення правопорушення неповнолітнім, щире розкаяння винного), суддя не вбачає підстав накладати на нього адміністративне стягнення на загальних підставах та вважає за можливе застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 передбачений статтею 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.
На думку судді такий захід впливу буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП, не є адміністративним стягненням в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення в загальному порядку. Відтак при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 24-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а : 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя      М.П.Кілик