ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку
на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги
14 січня 2026 року    м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
На вказану постанову районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій серед іншого просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, мотивуючи свої доводи у цій частині тим, що районний суд розглянув справу без його участі, а тому він був позбавлений можливості захистити свої права. Крім того, зазначив, що не мав можливості оскаржити постанову у зв`язку із проходженням військової служби та перебуванням на стаціонарному лікуванні через загострення хронічних захворювань, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на оскарження судового рішення, доходжу такого. 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
ЄУНСС: 726/2530/25
НП:33/822/20/26   Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропущеного строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
Із постанови районного суду вбачається, що вона була винесена судом щодо ОСОБА_1 11 серпня 2025 року (а.с.12-13), тобто останнім, десятим, днем на її оскарження було 21 серпня 2025 року. 
Разом з тим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду лише 05.01.2026 р., що підтверджується датою, яка зазначена на конверті, тобто поза межами встановленого законом строку на її оскарження.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд даної справи місцевим судом був призначений та відбувся 11 серпня 2025 року.
Згідно з довідкою суду про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.11), ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи районним судом, однак в судове засідання на визначену дату він не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду в суд не подавав. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбувся без його участі, а тому він нібито був позбавлений можливості реалізувати право на захист своїх прав, є безпідставними, оскільки розгляд справи за відсутності особи, належним чином повідомленої про судове засідання, відповідає вимогам статті 268 КУпАП та не свідчить про позбавлення її права на захист чи на апеляційне оскарження. 
Що стосується тверджень апелянта про те, що він не міг реалізувати своє право на оскарження відповідної постанови у зв`язку з проходженням військової служби та погіршенням стану здоров`я, то і вони не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
На переконання апеляційного суду, сам факт призову на військову службу не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, оскільки не свідчить про об`єктивну неможливість реалізації права на апеляційне оскарження. За наявності відповідних обставин ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою та подати апеляційну скаргу через захисника, або ж звернутися до районного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням військової служби. 
Перебування апелянта на стаціонарному лікуванні також не може бути визнано апеляційним судом поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки постанова суду була винесена 11 серпня 2025 року, а ОСОБА_1 , відповідно до долучених ним доказів, перебував на лікуванні у період з 05 листопада 2025 року по 05 січня 2026 року, тобто майже через три місяці після винесення постанови.
Таким чином, наведені апелянтом обставини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та таких, що не залежали від його волевиявлення, перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги.
З огляду на викладене, підстав для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та його поновлення не вбачається, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2025 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу разом з усіма додатками повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького       
апеляційного суду       В.П. Потоцький