Справа № 473/6467/25 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
"05" лютого 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИВ
у грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами в загальному розмірі 66823,43 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02 липня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75888724, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 8050,00 грн терміном користування 30 днів. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка), в розмірі 0,70 % від суми позики за кожен день користування коштами (знижена процентна ставка, яка застосовується у відповідності до програми лояльності), в розмірі 2,7 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
30 грудня 2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №30/12/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 75888724.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 75888724.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 24745,97 грн, у тому числі: заборгованість за позикою в розмірі 8050,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 16423,80 грн, 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 37,05 грн, інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 235,12 грн.
Крім цього, 06 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з відповідачкою договір про споживчий кредит №5088063. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн зі строком користування коштами протягом 15 днів з можливістю продовження цього строку, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 21 липня 2021 року), сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі автопролонгації строку кредитування 5,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а також сплатити одноразову комісію за надання кредиту в розмірі 19 % від суми кредиту (в разі пролонгації строку кредитування: на 3 дні комісію за обслуговування кредиту в розмірі 3 % від розміру поточного залишку кредиту; на 7 днів у розмірі 5 % від розміру поточного залишку кредиту; на 15 днів у розмірі 10 % від розміру поточного залишку кредиту).
Наслідками порушення позичальницею кредитних зобов`язань є її обов`язок за вимогою кредитодавця сплачувати неустойку за порушення умов кредитного договору та, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, проценти за період прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 5 % на день від суми простроченого зобов`язання.
28 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №28-12/2021-72, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5088063 від 06 липня 2021 року.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5088063 від 06 липня 2021 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 42077,46 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6357,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 35720,46 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Ткаченко М.М. не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 02 липня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75888724, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 8050,00 грн терміном користування 30 днів. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка), в розмірі 0,70 % від суми позики за кожен день користування коштами (знижена процентна ставка, яка застосовується у відповідності до програми лояльності), в розмірі 2,7 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
30 грудня 2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №30/12/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 75888724 від 02 липня 2021 року.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 75888724 від 02 липня 2021 року.
Крім цього, 06 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з відповідачкою договір про споживчий кредит №5088063. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн зі строком користування коштами протягом 15 днів з можливістю продовження цього строку, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 21 липня 2021 року), сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі автопролонгації строку кредитування 5,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а також сплатити одноразову комісію за надання кредиту в розмірі 19 % від суми кредиту (в разі пролонгації строку кредитування: на 3 дні комісію за обслуговування кредиту в розмірі 3 % від розміру поточного залишку кредиту; на 7 днів у розмірі 5 % від розміру поточного залишку кредиту; на 15 днів у розмірі 10 % від розміру поточного залишку кредиту).
Наслідками порушення позичальницею кредитних зобов`язань є її обов`язок за вимогою кредитодавця сплачувати неустойку за порушення умов кредитного договору та, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, проценти за період прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 5 % на день від суми простроченого зобов`язання.
28 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №28-12/2021-72, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5088063 від 06 липня 2021 року.
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №5088063 від 06 липня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» та відповідачка ОСОБА_1 з дотриманням положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали договір позики, кредитний договір в електронній формі, узгодили в ньому усі істотні умови, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договори за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином відповідачка набула статусу, прав та обов`язків позичальниці. 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги заборгованості за договорами № 75888724 від 02 липня 2021 року, №5088063 від 06 липня 2021 року.
З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» виконали зобов`язання за договорами № 75888724 від 02 липня 2021 року, №5088063 від 06 липня 2021 року.
Зі свого боку відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором позики № 75888724 від 02 липня 2021 року належним чином не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість. За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості становить 24745,97 грн, у тому числі: заборгованість за позикою в розмірі 8050,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 16423,80 грн, 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 37,05 грн, інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 235,12 грн.
Проте, суд не в повній мірі погоджується з вказаним розрахунком, виходячи з наступного.
Як зазначалося вище, сторони погодили строк користування позикою до 01 серпня 2021 року (30 днів). При цьому, укладений між сторонами договір не передбачає можливості пролонгації/автопролонгації строку користування позикою. Водночас, посилання позивача на те, що умови пролонгації/автопролонгації договору та нарахування процентів передбачені Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказані Правила не містять підпису позичальниці про ознайомлення та погодження з ними, тобто зазначені в них умови не вважаються узгодженими та погодженими відповідачкою, а вказаний документ не може вважатися частиною договору позики (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у подібній справі за № 342/180/17).
Разом з тим, у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За встановленого, нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 01 серпня 2021 року не відповідає умовам договору, а тому нараховані в якості договірних проценти за вказаний період не підлягають стягненню, як такі, що нараховані поза межами визначеного договором строку користування позикою.
При цьому позивач не заявляє окремих вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст.625 ЦК України наслідків порушення позичальницею грошового зобов`язання за період з 01 серпня 2021 року по 30 грудня 2021 року.
З огляду на викладене, заборгованість за договором позики становить 6547,81 грн (8050,00 грн (заборгованість за позикою) + 4805,85 грн (заборгованість за процентами (8050,00 грн х 1,99 % х 30 дн)) + 37,05 грн (3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) + 235,12 грн (інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 30 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) – 6580,21 грн (сплачені відповідачкою кошти)).
Крім цього, згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачці нарахована заборгованість за кредитним договором №5088063 від 06 липня 2021 року в розмірі 42077,46 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6357,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 35720,46 грн.
Зокрема, з наданого ТОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за вказаним кредитним договором здійснено первісним кредитором у повній відповідності до умов кредитного договору, а саме в межах строку кредитування та з урахуванням строків пролонгації за ініціативою позичальниці, 60денного строку автопролонгації строку кредитування, а також за узгодженими сторонами кредитного договору процентними ставками, з урахуванням сплачених відповідачкою коштів (які частково були зараховані в порядку погашення заборгованості за процентами, комісії за надання кредиту), з чим суд погоджується.
Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал», як проміжний кредитор, також нарахував відповідачці проценти за період з 28 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 18435,30 грн.
Зі змісту позову, а також наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що такі проценти нараховані саме в якості договірних процентів за користування кредитом, а не в якості передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 4.2 кредитного договору процентів за порушення позичальницею виконання грошового зобов`язання. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що кредитор не нараховував передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України проценти за порушення позичальницею грошового зобов`язання.
Разом з тим, як зазначалося вище, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. 
Позов не містить вимоги про застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальницею грошового зобов`язання.
Тому нараховані в якості договірних проценти за період з 28 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 18435,30 грн не підлягають стягненню, як такі, що нараховані поза межами визначеного договором строку кредитування.
Отже, заборгованість за кредитним договором №5088063 від 06 липня 2021 року становить 23642,16 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6357,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 17285,16 грн.
Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 1090,08 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 45 %).
Що стосується витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представницею позивача до позовної заяви надано копію договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», з додатком у вигляді узгоджених тарифів за надані послуги, копію заявки на надання юридичної допомоги № 3356 від 01 жовтня 2025 року, копію витягу з акта № 15 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року. Згідно вказаних документів вартість наданих послуг становить 16000,00 грн (надання усної консультації з дослідженням документів, вартість послуги 4000,00 грн (виходячи з потраченого часу - 2 год. та вартості послуги у 2000,00 грн за 1 год. роботи), складання позовної заяви, вартість послуги 12000,00 грн (виходячи з потраченого часу у 4 год. та вартості послуги у 3000,00 грн за 1 год. роботи)).
Разом з тим, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті судові витрати, які мають розумний розмір.
Зазначений позивачем розмір вказаних витрат є завищеним, оскільки справа належить до категорії незначної складності, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, судова практика у цій категорії справ є усталеною, в зв`язку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви. При цьому, є необґрунтованим виокремлення адвокатом як самостійного виду адвокатської послуги надання усної консультації з дослідженням документів, оскільки охоплюється діями адвоката із складання позовної заяви.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що співмірними із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
З огляду на положення ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1350,00 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 45 %).
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ідентифікаційний код 44276926:
- заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75888724 від 02 липня 2021 року в розмірі 6547,81 грн;
- заборгованість за договором про споживчий кредит №5088063 від 06 липня 2021 року в розмірі 23642,16 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6357,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 17285,16 грн, а всього в загальному розмірі – 30189,97 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ідентифікаційний код 44276926, судові витрати в розмірі 2440,08 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя          Л.В. Лузан