Справа № 451/1449/22                        Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П. 
Провадження № 22-ц/811/2050/25                Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Підлужного В.І.
з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2022 року представник заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, з участю заінтересованої особи: Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті. 
В обгрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Попасна Луганської області. ОСОБА_6 загинув під час бойового завдання із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, в районі Луганської області м. Попасна. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-' Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказує, що вона є бабусею ОСОБА_6 , який загинув. Бажаючи реалізувати надане їй право, вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука. Однак їй повідомлено про повернення на доопрацювання документів в призначенні одноразової допомоги, запропоновано надати документи, які підтверджують, що заявниця, як бабуся загиблого ОСОБА_6 , була членом його сім`ї. Зазначає, що житло, в якому разом проживали вона та ОСОБА_6 , належить їй та членам сім`ї, зокрема ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності. Проживаючи у спільній квартирі, заявниця та ОСОБА_6 були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном, а також підтримання його в належному вигляді, виконували обов`язки щодо сплати обов`язкових платежів, зокрема комунальних послуг. ОСОБА_6 регулярно здійснював оплату послуг інтернету, а вона здійснювала оплату інших комунальних послуг, що підтверджується квитанціями про оплату послуг. 
З наведених підстав просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті.
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_5 , заінтересована особа: Радехівська міська рада Червоноградського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення.
Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 , була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ( актовий запис № 54 від 13 травня 2022 року) до дня його смерті. 
Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що відомості, які були викладені в заяві ОСОБА_5 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки незважаючи на реєстрацію загиблого в помешканні разом із заявником, наявності житла, яке належить заявнику та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, останній не був членом сім?ї заявника, оскільки проживав окремо від бабусі, мав власний бюджет. З 2017 року ОСОБА_6 працював у Чехії, для захисту України від вторгнення рф на територію України повернувся із-за кордону. Вважає, що квитанції на оплату житоово-комунальних послуг ОСОБА_5 не є належними та допустимими доказами підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які дають правові підстави для визнання заявниці членом сім?ї її онука - ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Львівської області 04.02.2000 року (повторно), батьками ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Суд першої інстанції всупереч вимогам Закону не залучив до участі у справі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а лише Радехівську міську раду Львівської області. Стверджує, що в даних правовідносинах наявний спір про право, а тому справа не підлягала розгляду в порядку окремого провадження, оскільки метою звернення заявниці до суду є майновий інтерес, що полягає в отриманні одноразової грошової допомоги у зв?язку зі смертю онука. Зазначає, що після набранням законної сили оскаржуваного рішення суду, а саме 15 лютого 2023 року, ОСОБА_5 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв?язку із загибеллю внука - ОСОБА_6 , долучаючи рішення Ралехівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року. Отримавши відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв?язку з її виплатою іншим особам, а саме батькам загиблого - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 20 жовтия 2023 року ОСОБА_5 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про перерозполіл одноразової грошової допомоги та стягнення 1/3 її частки. ОСОБА_5 просила здійснити перерозподіл виплаченої суми грошової допомоги у зв?язку із загибеллю ОСОБА_6 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_5 ; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1 480 000 грн., а з ОСОБА_1 2 500 000 грн. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 18 березня 2024 року зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року залучено до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_3 . Рішенням Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 січня 2025 року перерозподілено одноразову грошову допомогу у сумі 15 000 000 грн., яка була призначена та виплачена ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на всіх членів сім?ї загиблого ОСОБА_6 , а саме на: ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки, що становить 5 000 000 грн.; ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частки, що становить 5 000 000 грн.; ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/3 частки, що становить 5 000 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 500 000 грн. як частку одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 у зв?язку із загибеллю ОСОБА_6 . З матеріалів спадкової справи №63/2024, заведеної відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , є її дочка ОСОБА_3 . Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника. Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі допускає правонаступництво. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для призначення грошового збагачення, а також реалізації права на отримання передбачених законом виплат, долучаючи докази відмови в отриманні такої допомоги. З урахуванням навеленого, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду та роз`яснити право заявниці на звернення до суду з відповідним позовом в позовному провадженні за загальними правилами. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та стягнути з ОСОБА_3 на користь апелянта витрати, пов`язані з розглядом справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
 
Задовольняючи заяву ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував встановлені судом фактичні обставин справи, тривалий час спільного проживання (протягом усього життя) загиблого ОСОБА_6 разом із заявницею у спільній квартирі, наявність спільного побуту, ведення спільного господарства, спільного утримання житла, наявність спільних прав та обов`язків, та дійшов висновку про те, що заявниця була членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті.
 
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 та від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23.
Зміст заяви ОСОБА_5 свідчить про те, що заявник в порядку окремого провадження просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті. 
Зі змісту заяви також вбачається, що ОСОБА_5 зверталася до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`зку із загибеллю внука, що свідчить про те, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, встановлення такого юридичного факту має важливе значення для заявниці, адже від його встановлення залежить подальша реалізація заявником права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю внука.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 13.05.2022, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Попасна Луганської області.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1826, виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» 11.05.2022, причиною смерті загиблого ОСОБА_6 стало «ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій».
Згідно довідки про причину смерті №1826 від 11.05.2022, причиною смерті ОСОБА_6 є «вибухова травма внаслідок військових дій».
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 18.05.2022 №2976/1 солдат ОСОБА_6 захищав незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті інших уточнених травм декількох ділянок тіла, вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій під час бойового завдання із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, в районі Луганська область місто Попасна.
Довідкою №2/6601 від 14.06.2022, виданою ІНФОРМАЦІЯ_11 підтверджується, що ОСОБА_6 проходив військову службу з 25.02.2022 по 10.05.2022 - дата загибелі при виконанні завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Райбюро ЗАГС м. Радехів Львівської області 08.10.1969, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 у м. Радехів Радехівського р-ну Львівської області, батько: ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_10 .
У червні 1989 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який розірваний рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.05.1993.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 04.02.2000 (повторно) Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Радехів Радехівського р-ну Львівської області: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , а отже ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_6 .
Листом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.2022 №6/10356/1 ОСОБА_5 повідомлено про повернення на доопрацювання документів в призначенні одноразової допомоги, запропоновано надати документи, які підтверджують, що заявниця, як бабуся загиблого ОСОБА_6 , була членом його сім`ї (копії посвідчення «Член сім`ї загиблого» або судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків).
Згідно з довідкою від 06.12.2022 №482-12, виданою Радехівською міською радою Львівської області, в період з 02.05.1994 по 25.02.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки від 06.12.2022 №483-12, виданої Радехівською міською радою Львівської області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлим на день смерті зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_13 - мати; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - бабуся.
Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_6 серія та номер дублікату НОМЕР_7 від 12.02.2020 квартира в АДРЕСА_1 в якій проживали ОСОБА_6 і заявниця належить останній та членам її сім`ї, зокрема ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності. 
 
Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
 
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. 
 
Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством. 
 
Згідно позиції Верховного Суду, викладеною в постанові ВС від 17 квітня 2019 року у справі № 456/1258/17 для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, застосовуючи положення статей 1, 3 СК України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мают взаємні права та обоав`язки.
Задовольняючи заяву ОСОБА_5 , суд першої інстанцій врахував те, що матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази на підтвердження спільного проживання заявника ОСОБА_5 однією сім`єю із ОСОБА_6 , а також врахував тривалий час спільного проживання (протягом усього життя) загиблого ОСОБА_6 разом із заявницею у спільній квартирі, наявність спільного побуту, ведення спільного господарства, спільного утримання житла, наявність спільних прав та обов`язків, та дійшов висновку, що заявниця була членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно зазначив про те, що статті 318, 319 ЦПК України передбачають необхідність зазначення у заяві мети встановлення факту, що має юридичне значення.
Так, ОСОБА_5 у заяві про встановлення юридичного факту зазначила про те, що від встановлення юридичного факту, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті, залежить подальша реалізація нею права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука ОСОБА_6 , як військовослужбовця.
З рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 09.01.2025 року вбачається, що одноразову грошову допомогу у розмірі 15000000.00 грн., у рівних частках кожному (тобто 7500000.00 грн.) призначено батькові та матері загиблого ОСОБА_6 згідно з п.21 рішення Комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.08.2022 року №159.
Тобто, вже на момент звернення ОСОБА_5 до суду із заявою про встановлення факту, одноразова грошова допомога у розмірі 15000000.00 грн., для отримання якої заявник просила встановити цей факт, у рівних частках кожному (тобто по 7500000.00 грн.) була призначена батькові та матері загиблого ОСОБА_6 .
Разом із тим ОСОБА_5 було роз`яснено право на перерозподіл отриманої батьком та матір`ю ОСОБА_6 грошової допомоги для отримання нею її частки як особі, яка має право на її отримання. 
Матеріалами справи підтверджується, що бабуся загиблого ОСОБА_6 , вважаючи себе суб`єктом, яка відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на отримання одноразової грошової допомоги, вчиняла певні дії щодо отримання зазначеної грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука.
Безспірним є те, що право на отримання одноразової грошової допомоги, крім заявника, мали та отримали таку в рівних частках на час розгляду цієї справи та ухвалення оскаржуваного судового рішення, батьки ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що свідчить про наявність спору про право щодо отримання одноразової грошової допомоги, а встановлення юридичного факту, про який просить заявник, породжуватиме правовий наслідок й впливатиме на права батьків ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки така допомога підлягатиме перерозподілу між його батьками та бабусею.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що факт, який просить встановити заявник, не підлягає встановленню в порядку окремого провадження та може бути встановлено виключно в порядку позовного провадження. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Оскільки під час розгляду справи виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заяву ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, слід залишити без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Як вбачається з апеляційної скарги, така подана ОСОБА_1 , який не брав участі у справі.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 09 січня 2025 року, з якого вбачається, що на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09.01.2023 року ОСОБА_5 реалізувала своє право на отримання належної їй частки одноразової грошової допомоги звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про перерозподіл одноразової грошової допомоги та стягнення 1/3 її частки, яка складає 5000000.00 грн. на кожну особу, та оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 така допомога отримана у розмірі 7500000.00 грн., то ОСОБА_5 просила стягнути на її користь з кожного з батьків по 2500000.00 грн. 
Рішенням Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 09 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про перерозподіл одноразової грошової допомоги та стягнення1/2 її частки задоволено. 
Перерозподілено одноразову грошову допомогу у сумі 15000000.00 грн., яка була призначена та виплачена ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на всіх членів сім`ї загиблого ОСОБА_6 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №54 від 13.05.2022), а саме: ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/3 частки, що становить 5000000.00 грн.; ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:80415, Львівська область Червоноградський район с.Незнанів) у розмірі 1/3 частки, що становить 5000000.00 грн.; ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 у розмірі 1/3 частки, що становить 5000000.00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:80415, Львівська область Червоноградський район с. Незнанів) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 2500000.00 грн., як частку одноразової допомоги ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 ), у звя`зку із загибеллю ОСОБА_6 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №54 від 13.05.2022). 
Оскільки задоволення заяви ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, мало наслідком перерозподіл отриманої батьками загиблого ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги, яка їм на час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення суду була призначена в рівних частках по 7500000.00 грн., колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду стосується прав та законних інтересів ОСОБА_1 , а відтак він, з врахуванням положень частини 1 статті 352 ЦПК України, вправі його оскаржити. 
Керуючись ч. 6 ст. 294, ст.ст. 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року- скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_5 залишити без розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 26.11.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 
Судді: О.М. Ванівський 
Р.П. Цяцяк