ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року м.Дніпро Справа № 908/3710/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання Карпенко А.С.
Представники сорін в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 (суддя Мірошниченко М.В. Повне судове рішення складено та підписано 16.05.2024р.) у справі №908/3710/23 
за позовом Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4, ідентифікаційний код 38783657)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” (69600, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 71, ідентифікаційний код 22148625)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 37573068)
про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути майно та стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Комунальне некомерційне підприємство “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” про розірвання договору оренди від 28.06.2001 №847, укладеного між позивачем, відповідачем та Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради; зобов`язання відповідача повернути позивачу та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради отримане згідно цього договору майно, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ. А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71; стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати в розмірі 358 561,19 грн., суми відшкодування земельного податку – 7494,36 грн., штрафу за несвоєчасну оплату за договором оренди – 8671,20 грн., пені за несвоєчасну оплату – 24178,73 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 позов задоволено частково. 
Розірвано договір оренди від 28.06.2001 № 847, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК».
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» (69600, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 71, ідентифікаційний код 22148625) повернути Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4, ідентифікаційний код 38783657) майно, отримане згідно договору оренди нерухомого майна № 847 від 28.06.2001, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на користь Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” суму боргу з орендної плати в розмірі 356761,19 грн. (триста п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят одна грн. 19 коп.), суму боргу з відшкодування земельного податку в розмірі 7494,36 грн. (сім тисяч чотириста дев`яносто чотири грн. 36 коп.), штраф у сумі 8671,20 грн. (вісім тисяч шістсот сімдесят одна грн. 20 коп.).
В задоволені іншої частини позову відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 28.06.2001р. Запорізька міська рада, Комунальна установа «Центральна районна лікарня № 4 Заводського району» та Колективне підприємство «Кровельщик» уклали договір № 847 оренди окремо стоячих будівель з додатковими угодами до нього. За умовами договору орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності міської ради від 11.01.2001 № 001 передає, а орендар приймає в строкове платне користування окремо стоячі будівлі загальною площею 1414,97 кв.м. за адресою: літ. А`А-2, літ. Г по вул. Лізи Чайкіної, 71. Договір неодноразово продовжувався додатковими угодами, останньою з яких від 30.06.2020 продовжено договір оренди з 28.06.2020 до 28.06.2021. Додатковою угодою від 22.06.2015 об`єктом оренди погоджено вважати нежитлові приміщення (літ. А-2, А') по вул. Лізи Чайкіної, 71 загальною площею 281,38 кв.м. Додатковою угодою від 18.07.2017 договір оренди викладено в новій редакції.
На підставі затвердженого рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 передавального акту з додатком №16 до нього Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» передано до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» дебіторську заборгованість відповідача станом на 29.03.2023 в сумі 298 548,40 грн., в тому числі пеня 24 178,73 грн., оренда 269 119,96 грн., відшкодування земельного податку 5 249,71 грн.
Доводи відповідача щодо недоведення позивачем суми заборгованості за цей період суд відхилив з огляду на те, що сума сальдо станом на 29.03.2023 затверджена рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311, тобто індивідуальним правовим актом, який є обов`язковим для сторін і на підставі якого у сторін виникають взаємні права та обов`язки. Відповідач не надав доказів скасування даного акту або визнання його недійсним в судовому порядку.
Суд першої інстанції зменшив суму заборгованості з орендної плати на платіж відповідача від 07.11.2023 в сумі 1 800,00 грн та визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу з орендної плати в розмірі 356 761,19 грн. Доводи відповідача про сплив позовної давності щодо вимог про стягнення орендної плати судом відхилені з огляду на те, що відповідачем протягом усього спірного періоду вносились платежі за оренду, що свідчить про визнання боргу та відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перериває строк позовної давності.
Крім того, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, який був скасований лише з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.
Суд задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку в розмірі 7 494,36 грн., оскільки відповідач не надав доказів сплати цієї суми. Позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 8 671,20 грн. задоволені судом з урахуванням п. 3.7 договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2017, яким передбачено штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу.
В задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 24 178,73 грн. судом відмовлено, оскільки умовами договору не передбачено відповідальності у вигляді нарахування пені за прострочення сплати орендної плати, а конкретного календарного періоду нарахування пені позивачем не визначено.
Приймаючи оскаржуване рішення в частині розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно, суд першої інстанції виходив з п. 9.4 договору, яким передбачено право балансоутримувача вимагати дострокового розірвання цього договору оренди у випадку порушення орендарем обов`язків, передбачених цим договором.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 скасувати та направити справу на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
На думку відповідача, рішення господарського суду Запорізької області є незаконним, судом порушено норми процесуального права, допущено неправильне застосування норм матеріального права, що є підставами для скасування судового рішення.
Апелянт зазначає, що позивач не подав суду відповідь на відзив згідно ст. 166 ГПК України, як зазначив суд в ухвалі від 09.01.2024, не виконав вимоги суду. Позивач не подав до суду належні розрахунки позову, а суд належним чином не перевірив заявлені до стягнення з відповідача суми боргу.
На думку апелянта, суд вибірково підійшов до стягнення боргу з відповідача, діючи на користь позивача, з посиланням на передавальний акт з додатком №16, що був затверджений рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 за № 311. В основу рішення суду покладено без перевірки вказане рішення виконкому, що є хибним кроком, порушенням ст. 75 ГПК України, де суд помилково вважав, що позивач може бути звільнений від доказування.
Відповідач вказує, що позивач заявив до стягнення суму 24 178,73 грн – пеню за несвоєчасну оплату, що було затверджено рішенням виконкому №311, але суд не задовольнив цю вимогу, вважаючи її помилковою. Це, на думку апелянта, демонструє вибірковість дій суду. Господарський суд не залучив до справи третьою особою Виконавчий комітет Запорізької міської ради, щоб перевірити правильність нарахувань в передавальному акті.
Апелянт зазначає, що позивач замість проведення акта звіряння продублював суми з передавального акту з додатком №16, але вони є хибними, як це підтвердив господарський суд, коли виключив суму 24 178,73 грн – пеню за несвоєчасну оплату з позовних вимог. Відповідач не погодився з Актами звірки позивача, однак це не позбавило можливості суду визнати суму сальдо підтвердженою на користь позивача, і це протиріччя суд не прояснив, не усунув.
Відповідач вважає, що в рішенні суд послався на сумнівні, недостовірні документи позивача – службові записки, де відсутні належні реквізити, дата, помилково визнавши їх належними доказами, чим суд порушив норми ст. ст. 76, 77 ГПК України.
Апелянт зазначає, що суд безпідставно, без перевірки, відкидає суми оплат у грудні 2021 р. – 28.12.21 – 30 000 грн; 30.12.21 – 10 090 грн, вказуючи, що нібито ці оплати враховано в передавальному акті. В той же час, суд безпідставно визнав правильним розрахунок позивачем штрафу за період з грудня 2021 р. по вересень 2023 р.
Відповідач посилається на ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано, і вважає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що у справу надано докази оплати з 2017 р. на суму 412 357,36 грн, однак суд в рішенні це не відобразив, і ніякої оцінки судом не дано сумам у відзиві (додатковому) від 25.03.2024.
Відповідач вказує, що позивач необґрунтовано робив розрахунки позовних вимог, не було враховано, що відповідач 03.05.2023 заплатив 3 000 грн, також заплатив 30.01.2022 – 6 009 грн, цю суму позивач «загубив».
Апелянт посилається на постанову Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі №6-1138цс15, зазначаючи, що не можна одночасно стягувати і штраф, і пеню з боржника, який не виконав вчасно або прострочив виконання зобов`язання.
Відповідач також зазначає, що ТОВ «КП «Кровельщик» виконав поліпшення об`єкту оренди на суму 150 086,99 грн за згодою наймодавця. Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником.
На думку відповідача, по цій справі господарський суд нез`ясував обставини, що мають значення для справи, виявилась недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, виявилась невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Комунальне некомерційне підприємство “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” не скористалось правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не скористалось правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Дармін М.О. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Чус О.В.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 22.07.2024 здійснено запит матеріалів справи №908/3710/23 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції. 
29.07.2024 матеріали справи №908/3710/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 залишено без руху. Апелянту протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали надано можливість усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: 
- доплатити судовий збір у сумі 3873,07 грн на відповідні реквізити суду апеляційної інстанції, докази чого надати суду;
- Товариству з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” зареєструвати електронний кабінет в Електроному суді Єдиної судової інформаційно-комунікаційній системи.
17.09.2024 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява від скаржника про усунення недоліків на вимогу ухвали суду від 05.08.2024.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23.
Поновлено строк на апеляційне оскарження
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23.
Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 28.01.2025 об 12:30 годин.
23.01.2025р. в системі «Електроний суд» було зареєстровано клопотання ТОВ «КП Кровельщик» про «перенесення» судового засіданнял, вмотевоване тим, що його представник, які вів справу помер і потрібно додактовий час для укладання договору і іншим фахівцем в галузі права. Причини наведені в клопотанні визнані колегією суддів поважними в розумінні частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.
У судовому засіданні 28.01.2025 був присутній керівник ТОВ "КП КРОВЕЛЬЩИК" - Хурда Володимир Анатолійович, виписка серія ААА № 472369, який повідомив про необхідність пошуку представника, оскільки представник, який надавав йому послуги в минулому помер.
Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
З метою реалізації сторонами прав на отримання правової допомоги та участь в судовому засіданні, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2025р. в судовому засіданні оголошено перерву до 22.07.2025 на 11:00 год. При цьому, надано сторонам по справі можливість до наступного судового засідання подати до суду апеляційної інстанції власні письмові пояснення щодо наступного питання: 
1. З урахуванням правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №918/391/23 від 20.11.2024, як Ви оцінюєте фактичні обставини справи на предмет того, що мало місце в Ваших правовідносинах: систематична несплата орендної плати, чи часткова несплата або недоплата орендної плати?
Сторони не скористалися наданою судом апеляційної інстанції можливістю надати пояснення в порядку частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України.
17.07.2025р. та 18.07.2025р. в системі «Електроний суд» зареєстровано три тотожних за змістом клопотання директора ТОВ «КП Кровельщик» про відкладення розгляду справи (вх.№ 7199/25 та №7196/25), вмотивовані перебуванням у відпустці директора підприємства і його представника з 21.07.2025р. за сімейними обставинами. 
18.07.2025р. в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду зарестровано письмове клопотання за підписом директора ТОВ «Кровельщик» про відкладення розгляду справи, вмотивоване тим, що « у відповідача – ТОВ «КП Кровельщик» іде підготовка заперечень до сум виставлених Позивачем у вигяді акту звірки з додактовим обгрунтуванням… …треба давати запити з одержанням офіційних відповідей»
21.07.2025р. в системі «Електроний суд» зареєстровано клопотання директора ТОВ «КП Кровельщик» про відкладення розгляду справи, вмотивовані укладенням з новим адвокатом Гореничем Т.І.договором про надання правової допомоги. Станом на 21.07.2025р. директор підприєства, за текстом клопотання важко хворіє. До клопотання додані медичних документів.
Відповідно до частиини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Оскільки ухвалою від 28.01.2025р., суд апеляційної інстанції вже надавав відповідачу можливість знайти собі представника, а подання до суду будь-яких заперечень окрім як у формі апеляційної скарги процесуальним законом не передбачено, наведені в клопотанні причини неявки визнано неповажними в розумінні частиини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України .
При цьому, суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Основною умовою відкладення судового засідання є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість розгляду справи за їх відсутності.
22.07.2025 представники сторін не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Враховуючи приписи частиини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України , а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників сторін.
22.07.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

28.06.2001 Запорізька міська рада, Комунальна установа “Центральна районна лікарня № 4 Заводського району” (орендодавець) та кКолективне підприємство “Кровельщик” (орендар) уклали договір № 847 оренди окремо стоячих будівель № 847 з додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності міської ради від 11.01.2001 № 001 передає, а орендар приймає в строкове платне користування окремо стоячі будівлі загальною площею 1414,97 кв.м. за адресою: літ. А`А-2", літ. “Г” по вул. Лізи Чайкіної, 71, вартість якої для розрахунку орендної плати за станом на 31.01.2001 становить 126686,00 грн.
Згідно п. 1.2 договору, будівлі використовуються орендарем на правах оренди під гуртожиток (630,29 кв.м.), майстерні комунальних послуг (439,35 кв.м.), склад (345,33 кв.м.).
Договір укладено строком на 5 років з 28.06.2001 по 28.06.2006 (п. 10.1). 
Орендовані приміщення передані відповідачу за актом прийому-передачі від 28.06.2001.
Додатковою угодою від 27.06.2006 продовжено договір оренди до 28.06.2011. 
19.05.2011 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Управління комунальної власності Запорізької міської ради, комунальна установа “Центральна районна лікарня № 4 Заводського району” (в подальшому “балансоутримувач”) та товариство з обмеженою відповідальністю “КП Кровельщик” (в подальшому “орендар”) уклали додаткову угоду, якою внесено зміни до договору оренди, а саме: по тексту договору замість слів “...Колективне підприємство “Кровельщик” ...” читати “... Товариство з обмеженою відповідальністю “КП Кровельщик”...” у відповідному відмінку (п. 1.).
Також згідно з п. 2 даної додаткової угоди замінено орендодавця за договором з Управління комунальної власності Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (третя особа у справі).
З дати підписання цієї додаткової угоди Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (в подальшому іменований “орендодавець”) приймає на себе всі права (в тому числі права вимоги), обов`язки за відповідальність орендодавця за договором оренди № 847 від 28.06.2001, що належали управлінню комунальної власності Запорізької міської ради (в подальшому іменованому “орендодавець, що вибув”) (п. 3.).
Договір оренди продовжено до 28.06.2016 (п. 8.). 
Додатковою угодою від 09.01.2014 замінено балансоутримувача з Комунальної установи «Центральна клінічна лікарня №4 Заводського району» на Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4». 
Додатковою угодою від 22.06.2015 виключено частину орендованого майна з договору оренди та внесено зміни в цільове використання майна, у зв`язку з чим об`єктом оренди погоджено вважати нежитлові приміщення (літ. А-2, А') по вул. Лізи Чайкіної, 71 загальною площею 281,38 кв.м., що складаються з:
- частини нежитлового приміщення 1 загальною площею 176,08 кв.м. у складі приміщень: 
- №1, частини №2 (площею 59,18) підвалу та №№5, 6,7, 8, 9, 10, 11, 15 першого поверху загальною площею 119,88 кв.м. – для використання під побутове обслуговування населення (ремонт електроінструмента, замків, решіток, дверей, нарізка скла, ремонт взуття одягу тощо);
- №№ 12, 13 першого поверху загальною площею 56,20 кв.м. – для використання під магазин непродовольчих товарів разом із товарами, що були у використанні;
- частини нежитлового приміщення 2 загальною площею 105,30 кв.м. у складі приміщень: 
- №№1, 8, 9, частини №5 (площею 10,00 кв.м.) першого поверху загальною площею 27,40 кв.м. – для використання під буфет з продажем товарів підакцизної групи;
-№№ 2, 4 частини№5 (площею 16,95 кв.м.) першого поверху загальною площею 23,35 кв.м. – для використання під магазин продовольчих товарів без продажу товарів підакцизної групи;
- №№6, 7 частини №5 (площею 39,65 кв.м.) першого поверху загальною площею 54,55 кв.м. – для використання під їдальню без продажу товарів підакцизної групи. 
Актом прийому-передачі від 22.06.2015 оформлено повернення відповідачем з оренди частини окремо стоячої будівлі (літ. А', А-2) та (лт. Г) загальною площею 1133,59 кв.м. 
Додатковою угодою від 18.07.2017 викладено договір оренди в новій редакції, згідно з якою визначено в п. 1.1 договору, що орендодавець, балансоутримувач на підставі наказу управління комунальної власності міської ради від 11.01.2022 №001 передає, а орендар приймає у строкове платне користування комунальне майно, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ. А-2, А') загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71, а саме: 
- частини нежитлового приміщення 1 загальною площею 176,08 кв.м. у складі приміщень: 
- №1, частини №2 (площею 59,18) підвалу та №№5, 6,7, 8, 9, 10, 11, 15 першого поверху загальною площею 119,88 кв.м.;
- №№ 12, 13 першого поверху загальною площею 56,20 кв.м.;
- частини нежитлового приміщення 2 загальною площею 105,30 кв.м. у складі приміщень: 
- №№1, 8, 9, частини №5 (площею 10,00 кв.м.) першого поверху загальною площею 27,40 кв.м
- №№2, 4 частини№5 (площею 16,95 кв.м.) першого поверху загальною площею 23,35 кв.м.;
№№6, 7 частини №5 (площею 39,65 кв.м.) першого поверху загальною площею 54,55 кв.м. (надалі – майно), яке перебуває в оперативному управлінні комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4».
У п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2017 визначено, що майно використовується на правах оренди:
119,88 кв.м. – для використання під побутове обслуговування населення (ремонт електроінструмента, замків, решток, дверей, нарізка скла, ремонт взуття, одягу тощо);
56,20 кв.м. – для використання під магазин непродовольчих товарів, разом з товарами, що були у використанні;
27,40 кв.м. – для використання під буфет з продажем товарів підакцизної групи;
23,35 кв.м. – для використання під магазин продовольчих товарів без продажу товарів підакцизної групи;
54,55 кв.м. – для використання під їдальню без продажу товарів підакцизної групи. 
У п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2017 встановлено, що договір укладено строком на 2 роки та діє до 28.06.2018. 
Додатковою угодою від 18.07.2018 продовжено договір оренди з 28.06.2018 до 28.06.2019 (на 1 рік). 
Додатковою угодою від 15.11.2019 продовжено договір оренди з 28.06.2019 по 28.06.2020 (на 1 рік). Також встановлено, що згідно з п. 3.2 договору оренди орендна плата за червень 2019 року становить 8451,79 грн. (далі – з урахуванням щомісячного індексу інфляції). 
Додатковою угодою від 30.06.2020 продовжено договір оренди з 28.06.2020 до 28.06.2021 (на 1 рік). 
Додатковою угодою від 27.08.2018 внесено зміни до п. 1.2 договору, передбачивши, що майно використовується орендарем на правах оренди:
127,18 кв.м. – для використання під побутове обслуговування населення;
83,60 кв.м. – для використання під магазин непродовольчих товарів разом з товарами що були у використанні;
16,05 кв.м. – для використання під магазин непродовольчих товарів без продажу товарів підакцизної групи;
54,55 кв.м. – для використання під їдальню без продажу товарів підакцизної групи. 
Пунктом 5.5 договору оренди в редакції додаткової угоди від 18.07.2017 встановлено, що орендар зобов`язаний сплачувати у встановленому порядку плату за землю. На нього покладається обов`язок звернутися в місячний термін з моменту укладання цього договору до Запорізької міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою або укласти угоду з балансоутримувачем на відшкодування сум земельного податку. Плата за користування землею здійснюється з моменту вступу в користування орендарем орендованим майном (п. 2.1 цього договору). 
Контроль за виконанням даного зобов`язання покладається на балансоутримувача орендованого майна. 
04.01.2015 балансоутримувачем та відповідачем (користувачем) укладено договір про відшкодування земельного податку, за умовами п. 11 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Лізи Чайкіної, 71 (надалі – будівлі), надає право користувачу користуватися земельною ділянкою.
Користувач приймає у строкове платне користування окремо стоячі будівлі загальною площею 1414,97 кв.м. (літ. А1, А-2-3). Будівля використовується користувачем на правах оренди під гуртожиток (630,29 кв.м.), майстерні комунальних послуг (439,35 кв.м.), склад (345,33 кв.м.). 
За умовами п.2.2.4 цього договору користувач зобов`язується не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача за земельний податок. Розрахунок земельного податку проводиться щомісяця відповідно до займаної площі. При несвоєчасно внесенні плати, сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення. 
Цей договір діє з 04.01.2015 по 28.06.2016 включно (п. 5.1 договору). 
18.07.2017 балансоутримувач та відповідач (користувач) уклали договір про відшкодування земельного податку, за умовами п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт нежитлового приміщення будівлі (літ. А-2, А') загальною площею 281,38 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Лізи Чайкіної, 71 (надалі – будівля), надає право користувачу користуватися земельною ділянкою.
За умовами п.2.2.4 цього договору користувач зобов`язується не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача за земельний податок. Розрахунок земельного податку проводиться щомісяця відповідно до займаної площі. При несвоєчасно внесенні плати, сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення. 
Додатковою угодою від 12.10.2018 до цього договору у зв`язку з реорганізацією балансоутримувача замінено назву балансоутримувача замість комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» на комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4».
Додатковою угодою №1 від 28.06.2018 встановлено, що цей договір діє з 28.06.2016 по 28.06.2019. 
Додатковою угодою від 28.06.2019 встановлено, що цей договір діє з 28.06.2016 до 28.06.2020. 
Додатковою угодою від 01.10.2019 до договору про відшкодування земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017 передбачено, що згідно з п. 2.1.4 цього договору нарахування ПДВ на суму відшкодування земельного податку здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.
У зв`язку з реорганізацією балансоутримувача шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» сторони уклали додаткову угоду від 04.04.2023 до договору про відшкодування земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017, якою замінили балансоутримувача на Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2».
Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 «Про затвердження передавального акту Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» затверджено передавальний акт Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2». У додатку 16 до цього акту зазначено, що дебіторська заборгованість відповідача (оренда окремо стоячої будівлі згідно договору від 28.06.2001 №847) станом на 29.03.2023 складає 298548,40 грн., в тому числі пеня – 24178,73 грн., оренда – 269119,96 грн., відшкодування земельного податку – 5249,71 грн. 

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:
Спір у справі виник із договору оренди нежитлових приміщень, заявлено вимоги про розірвання цього договору та , відповідно, похідної від цієї вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» повернути Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» майно, отримане згідно договору оренди нерухомого майна № 847 від 28.06.2001р.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами фактичних обставин справи відносно того, що 28.06.2001 між Запорізькою міською радою, Комунальною установою “Центральна районна лікарня № 4 Заводського району” (орендодавець) та Колективне підприємство “Кровельщик” (орендар) було укладено договір № 847 оренди окремо стоячих будівель № 847 та низка додаткових угод до нього, згідно яких орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності міської ради від 11.01.2001 № 001 передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окремо стоячі будівлі загальною площею 1414,97 кв.м. за адресою: літ. А`А-2", літ. “Г” по вул. Лізи Чайкіної, 71, вартість якої для розрахунку орендної плати за станом на 31.01.2001 становить 126686,00 грн.
Як вбачається з преамбули Додаткової угоди від 19.05.2011р. до договору оренди нежитлового приміщення від 28 червня 2001 року №847 арк : « … Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в особі директора Стецюка Сергія Валентиновича, який діє на підставі Положення про департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 18.02.2011 № 66, управління комунальної власності Запорізької міської ради в особі голови ліквідаційної комісії Матвіїшиної Оксани Євгеніївни, який діє на підставі Положення про управління комунальної власності Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 26.12.2001 № 23, комунальна установа «Центральна районна лікарня № 4 Заводського району» (в подальшому «Балансоутримувач») в особі головного лікаря Сотнікова А.І., який діє на підставі Статуту, з одного боку, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КП КРОВЕЛЬЩИК» в особі директора Хурди В.А., що діє на підставі Статуту (в подальшому «Орендар») з іншого боку, а разом іменовані Сторони, керуючись п. 31 ст. 26, пп. 1 п. «а» ст.З1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 512-517 Цивільного кодексу України уклади цю додаткову угоду…»
В розділі « ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» Комунальна установа «Центральна клінчна лікарня № 4 Заводського району» визначена як «БАЛАНСОУТРИМУВАЧ» (т.1 а.с. 35).
Аналогічні відомості містяться:
- в преамбулі Додатковій угоди від 22.06.2015р. до договору оренди від 28.06.2001 №847 та її розділі « ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» (т.1 а.с. 36);
- преамбулі Додаткової угоди від 18.07.2017р. до договору оренди від 28.06.2001 №847 окремо сгоячих будівель по вул. Лізи Чайкіної,71 та її розділі « 14. ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ СТОРІН» (т.1 а.с. 38)
- додатку № 6 до договору оренди №847 від 28.06.2001 Розрахунок орендної плати арк. (т.1 а.с. 41);
- преамбулі Додаткової угоди від 18.07.2018р. до договору оренди № 847 від 28.06.2001 нежитлового приміщення по вул. Лізи Чайкіної,71 (т.1 а.с. 45);
- преамбулі Додаткової угоди від 18.07.2018р. до договору оренди № 847 від 28.06.2001 нежитлового приміщення по вул. Лізи Чайкіної,71 (т.1 а.с. 46); 
- додатку № 8 до договору оренди №847 від 28.06.2001 «Розрахунок орендної плати» (з.с. 46 – а.с. 47);
- преамбулі Додаткової угоди від 05.06.2019р. до договору оренди № 847 від 28.06.2001 нежитлового приміщення по вул. Лізи Чайкіної,71 (т.1 а.с. 48); 
- преамбулі Додаткової угоди від 25.01.2010р. до договору оренди від 28.06.2001 № 847 окремо стоячих будівель (т.1 а.с. 49); 
- преамбулі Додаткової угоди 09.01.2014р. до договору оренди приміщень № 847 від 28.06.2001 року, згідно якої : « Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в особі директора департаменту Стецюка Сергія Валентиновича, який діє па підставі Положення про департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 18.02.2011 №66 (в подальшому «Орендодавець»).Комунальний заклад «Центр первинної меднко-санітарної допомоги № 4» в особі головного лікаря Сотнікова Анатолія Івановича, який діє на підставі Статуту,Комунальна установа «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» в особі в.о. головного лікаря Бочарникової Інни Степановні, яка діє на підставі Статуту, з одного боку та Товариство з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» в особі директора Хурди В.А., який діє на підставі Статуту (в подальшому «Орендар»), з іншого боку, а разом іменовані Сторони, уклали шо додаткову угоду про таке 1. На підставі рішень Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. № 25 «Про реформування закладів охорони здоров`я м.Запоріжжя», від 29.11.2013 р. № 33 «Про викладення рішення міської ради від 2606.2013 р. № 25 «Про реформування закладів охорони здоров`я м. Запоріжжя» в новій редакції». Сторони дійшли згоди замінити сторону в Договорі оренди № 847 від 28.06.2001 р. приміщень різного призначення по вул. Літи Чайкіної. буд. 71, а саме замінити Балансоутримувача з Комунальної установи «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» на Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4». 2. З дати підписання цієї додаткової угоди комунальний заклад «Центр первинної медико- санітарної допомоги № 4» (в подальшому «Балансоутримувач») приймає на себе права, обов`язки та відповідальність Балансоутримувача в наступному обсязі Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» являється балансоутримувачем..» та її розділі «ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» (т.1 а.с. 50); 
- преамбулі Додаткової угоди від 18.03.2016р. до договору оренди від 28.06.2001 №847 окремо стоячих будівель по вул.Лізи Чайкіної, 71, м. Запоріжжя (т.1 а.с. 54); 
- преамбулі Додаткової угоди від 15.11.2018р. до договору оренди від 28.06.2001 №847 окремо стоячої будівлі по вул.Лізи Чайкіної, 71 (т.1 а.с. 51);
- додатку № 9 до договору оренди №847 від 28.06.2001 Розрахунок орендної плати (т.1 з.с. 51- а.с. 52);
- преамбулі Додаткової угоди від 30.06.2020р. до договору оренди №847 від 28.06.2001 нежитлового приміщення по вул.Лізи Чайкіної, 71 (т.1 а.с. 53); 
- преамбулі договору про відшкодування земельного податку наданих користувачу та його розділі « 4.Платіжні та поштові реквізити Сторін» (т.1 а.с. 55-56);
- преамбулі договору про відшкодування земельного податку наданих користувачу та його розділі « 4.Платіжні та поштові реквізити Сторін» (т.1 а.с. 57);
- преамбулі Додаткової угоди від 12.10.2018р. до договору про відшкодування комунальних послуг та земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017р. (.1 а.с. 58); 
- преамбулі Додаткової угоди від 28.08.2019р. до договору про відшкодування комунальних послуг та земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017р. (т.1 а.с. 59); 
- преамбулі Додаткової угоди від 04.04.2023р. до договору про відшкодування земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017р. (т.1 а.с. 60);
- преамбулі Додаткової угоди №1 віж 28.06.2018р. до договору про відшкодування комунальних послуг та земельного податку наданих користувачу (т.1 а.с. 61):
- преамбулі Додаткової угоди від 01.10.2019р. до договору про відшкодування комунальних послуг та земельного податку наданих користувачу від 18.07.2017р. (т.1 а.с. 62);
Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
З позицій позивача, яка, відповідно, викладена в позовній заяві: « … 28 червня 2001 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (надалі-«Орендодавець»), комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної ме дико-санітарної допомоги №4» (надалі-«Балансоутримувач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП «Кровельщик» (надалі- «Орендар») (відповідно до змін, внесених до Договору Додатковими угодами від 15.02.2002, 01.01.2005, 18.03.2016, 27.06.2006, 12.12.2006, 27.07.2007, 30.04.2009, 25.01.2010, 19.05.2011, 09.01.2014, 22.06.2015, 18.07.2017, 05.06.2019, 18.07.2018, 27.08.2018, 15.11.2019, 30.06.2020) був укладений Договір оренди № 847 (далі-Договір): нежитлових приміщень будівлі (літ.А-2, А') загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71.
Згідно умов Договору Орендодавець та Балансоутримувач на підставі наказу передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71, а саме: частини нежитлового приміщення 1 загальною площею 176,08 кв.м., у складі приміщень: №1, частини №2 (площею 59,18) підвалу та № № 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 15 першого поверху загальною площею 119.88 кв.м.; № № 12, 13 першого поверху загальною площею 56,20 кв.м.; частини нежитлового приміщення 2 загальною площею 105,3 кв.м., у складі приміщень: № №1 8. 9. частини № 5 (площею 10,0 кв.м.) першого поверху загальною площею 27,4 кв.м.. № № 2, 4 частини №5 (площею 16,95 кв.м.) першого поверху загальною площею 23,35 кв.м.; №№6, 7, частини №5 (площею 39,65 кв.м.) першого поверху загальною площею 54,55 кв.м. (далі Майно), яке використовується Орендарем на правах оренди. Орендодавець зобов`язується передати за участю Балансоутримувача Орендарю орендоване Майно згідно з умовами цього Договору та Акту приймання-передачі, а Орендар зобов`язується, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати Балансоутримувачу орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (на підставі Розрахунку орендної плати згідно Додатків до Договору, які є невід`ємною частиною Договору)…» (т.1 а.с. 1-6); 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що власником спірного комунального майна, є Запорізька міська рада, а Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», відповідно, є балансоутримувачем нерухомого майна - нежитлового приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що власником спірного комунального майна, є Запорізька міська рада.
Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. 
Таким чином, у розумінні положень закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду ( частина 1 ст. 16 ЦК України ). 
У ст. 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Отже, Позивачем у господарській справі є особа, яка вважає, що у спірних правовідносинах її право або охоронюваний законом інтерес порушується, оспорюється чи не визнається.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) Наймодавець передає або зобов`язується передати Наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
На відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який має на меті забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Загальні підстави для зміни або розірвання договору визначено у ст. 651 ЦК України, за змістом якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За змістом частин 2-4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
За змістом ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.
У розумінні наведених положень законодавства правом на звернення до суду із вимогою про зміну або розірвання договору оренди наділена лише одна з його сторін.
Як зазначалося раніше, Додаткової угоди 09.01.2014р. до договору оренди приміщень № 847 від 28.06.2001 року, згідно якої : « Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в особі директора департаменту Стецюка Сергія Валентиновича, який діє па підставі Положення про департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 18.02.2011 №66 (в подальшому «Орендодавець»).Комунальний заклад «Центр первинної меднко-санітарної допомоги № 4» в особі головного лікаря Сотнікова Анатолія Івановича, який діє на підставі Статуту,Комунальна установа «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» в особі в.о. головного лікаря Бочарникової Інни Степановні, яка діє на підставі Статуту, з одного боку та Товариство з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» в особі директора Хурди В.А., який діє на підставі Статуту (в подальшому «Орендар»), з іншого боку, а разом іменовані Сторони, уклали шо додаткову угоду про таке 1. На підставі рішень Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. № 25 «Про реформування закладів охорони здоров`я м.Запоріжжя», від 29.11.2013 р. № 33 «Про викладення рішення міської ради від 2606.2013 р. № 25 «Про реформування закладів охорони здоров`я м. Запоріжжя» в новій редакції». Сторони дійшли згоди замінити сторону в Договорі оренди № 847 від 28.06.2001 р. приміщень різного призначення по вул. Літи Чайкіної. буд. 71, а саме замінити Балансоутримувача з Комунальної установи «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» на Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4». 2. З дати підписання цієї додаткової угоди комунальний заклад «Центр первинної медико- санітарної допомоги № 4» (в подальшому «Балансоутримувач») приймає на себе права, обов`язки та відповідальність Балансоутримувача в наступному обсязі Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» являється балансоутримувачем..» та її розділі «ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» (т.1 а.с. 50);
Згідно з частиною 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. 
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 р. у справі № 910/7364/18 акцентувала, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном ( частина 1 ст. 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів ( аналогічну правову позицію викладено у пункті 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 910/12224/17 ).
Оскільки, як уже зазначалося чинне законодавство не надає Позивачеві права виступати Орендодавцем щодо спірного нерухомого майна та мати права Орендодавця, Позивач як Балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про розірвання договору оренди майна ( аналогічну правову позицію викладено у пункті 6.21 постанови Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 910/12461/18 ).
Ст. 3 ЦК України визначено свободу договору, при цьому лише у Наймодавця ( Орендодавця ) є право розірвати договір оренди.
Таку ж правову позицію стосовно прав Орендодавця і Балансоутримувача відповідно до договору оренди комунального майна викладено у постановах Верховного Суду України від 07.06.2017 р. у справі № 910/9480/16 та від 07.06.2017 р. у справі № 910/9482/16.
Враховуючи викладене, зокрема те, що Балансоутримувач не має права замість власника ( Орендодавця ) вимагати розірвання договору оренди, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірванання Договіру оренди від 28.06.2001 № 847, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК».
При цьому, правовий статус позивача, як баланстоутримувача нерухомого майна, з урахуванням доказів визнання недійсними вищенаведених додактових угод, в яких позивач має статус балансоутримувача, враховується судом апеляційної інстанцїі саме на дату подання позову в грудні 2023р.,а на не на дату укладання договору в червні 2021 року. Перебуваня орендованого нерухомого майна у господарському віданні між Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, не дає безумовного права Позивачу виступати Орендодавцем за спірним договором оренди, не може бути взято до уваги, оскільки, "право господарського віддання" не є тотожним поняттю - права власності, оскільки перше є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб`єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. При цьому, власником майна залишається держава або відповідна територіальна громада ( аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 910/12461/18 ).
Як уже зазначалося та установлено судом, спірна угода є тристороннім договором про передачу майна територіальної громади міста Запоріжжя в оренду, за умовами якого, в редакції додактових угод укладених з 19.05.2011р., Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради є Орендодавцем, а Орендарем, відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК.
Колегія суддів зазначає, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 ст. 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право визначати юридичну долю свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення ( вилучення ) цього майна від відповідних суб`єктів. Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 910/12224/17.
Оскільки чинне законодавство не надає КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», права виступати Орендодавцем щодо спірного нерухомого майна та мати права Орендодавця, Балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про зобов`язання Орендаря повернути орендоване майно.
Ст. 3 ЦК України визначено свободу договору, однак положення договору, який укладено між Орендодавцем, Балансоутримувачем і Орендарем, не можуть суперечити закону, зокрема тому, що лише у Наймодавця ( Орендодавця ) є право звертатися до суду з позовом про повернення об`єкта оренди.
Залучення судом першої інстанції до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не впливає висновки суду апеляційної інстанції, викладені вище, оскільки правом на подання позову наділений саме позивач і , відповідно, згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, як сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних як з вчиненням, так і невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до тексту позовної заяви « … станом на сьогоднішній день Договір оренди нерухомого майна продовжує діяти, оскільки цей договір не розірвано, крім того відсутнє рішення суду щодо дострокового розірвання вказаного договору…».
З урахуванням відсутності заперечень проти таких тверджень позивача, відповідна обставина приймається до уваги колегією суддів в порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, як така, що відповідає фактичним обставинам прави, оскільки позовні вимоги в частині розірвання договору оренди грунтуються на твердженнях позивача про систематичну несплату орендної плати.
Оскільки чинне законодавство не надає Балансоутримувачу права виступати Орендодавцем щодо орендованого нерухомого майна та мати права Орендодавця, відповідно, Балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про зобов`язання Орендаря повернути орендоване майно, як і повідомляти Відповідачеві про відсутність наміру продовжити договір. Отже, Балансоутримувач не має права замість власника (Орендодавця) вимагати виселення Орендаря. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 06.09.2019 р. у справі № 910/7364/18 та постанові Верховного Суду від 01.10.2019 р. у справі № 910/4446/19. Також відповідну правову позицію стосовно прав Орендодавця і Балансоутримувача згідно з договором оренди комунального майна викладено у постановах Верховного Суду України від 07.06.2017 р. у справі № 910/9480/16, від 07.06.2017 р. у справі № 910/9482/16.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Суд попередньої інстанції зазначеного не врахував, відповідно, неправильно застосував положення законодавства, яке регулює спірні правовідносини, до встановлених ними ж обставин справи, а отже висновок господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову в частині розірвання договору оренди від 28.06.2001 № 847, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК», та відповідно , зобов `язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» повернути Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» майно, отримане згідно договору оренди нерухомого майна № 847 від 28.06.2001, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71 є помилковим і суперечить наведеному, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволені, відповідної частини позовних вимог.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 356761,19 грн., суму боргу з відшкодування земельного податку в розмірі 7494,36 грн та штрафу в розмірі 8671,20 грн, колегія суддів виходить за наступного:
На підставі затвердженого рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 передавального акту з додатком №16 до нього Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» передано до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» дебіторську заборгованість відповідача (оренда окремо стоячої будівлі згідно договору від 28.06.2001 №847) станом на 29.03.2023 в сумі 298 548,40 грн., в тому числі пеня – 24178,73 грн., оренда – 269 119,96 грн., відшкодування земельного податку – 5249,71 грн. 
В подальшому позивачем як новим балансоутримувачем нараховано відповідачу орендну плату (з урахуванням донарахування орендної плати за квітень 2023 року) за період з травня 2023 року по жовтень 2023 року на загальну суму 92441,23 грн., що з урахуванням переданого сальдо склало 361561,19 грн. 
Згідно з довідкою позивача про наявну дебіторську заборгованість станом на 01.11.2023 в оплату орендної плати позивачем враховано платіж на суму 3000,00 грн. (за квітень-травень 2023 року), у зв`язку з чим визначено заборгованість у розмірі 358561,19 грн.
Відповідачем надано суду першої інстанції докази оплати ним орендної плати (платіжні доручення за 2017 – 2021 роки).
Платіж за 02.05.2023 на суму 3000,00 грн. було враховано позивачем у розрахунку заборгованості з орендної плати за 2023 рік, з урахуванням якого заборгованість визначена в заявленій до стягнення сумі 358561,19 грн
Оскільки відповідачем оплата 07.11.2023 року орендної плати за квітень 2023 року в сумі 1800,00 грн.була здійснена після затвердження рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 передавального акту з додатком №16 , який в розрахунку позовних вимог не врахований (сплачений до подання позову).
Оскільки рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 «Про затвердження передавального акту Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» на час розгляду справи не скасовано, передавальний акт, яку визначено сальдо і враховано здійснені в період з 30.01.2017 по 28.12.2021 платежі за договором, висновки суду першої інстанції в частині того, що сума заборгованості з орендної плати підлягає стягненню в розмірі 356761,19 грн. (358561,19 грн. - 1800,00 грн.) візнаються колегією суддів такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що « …Відповідач подав акти звірки, що враховують фактичні обставини (том 2 а.с. 154 - 155, 165 - 167, 168), але суд залишив це поза увагою і в рішенні цьому не дано оцінки…
… відповідач надав докази оплати з 2017 р. на суму 412357 грн 36 коп - (том 1 а.с. 232 - 242; том 2 а.с. 64 - 92). Однак суд в рішенні це не відобразив, зробивши вигляд, що цього не було і ніякої оцінки судом не дано сумам у відзиві (додатковому) від 25.03.2024 р.. Вбачається дискримінація відповідача, вбачається упередженість суду на користь позивача. Є підстави для скасування рішення суду…» відхиляються колегією суддів як такі, що не враховують змісту оспорюваного судового рішення в частині і не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до довідки позивача про наявну заборгованість станом на 01.11.2023 сума заборгованості в розмірі 7494,36 грн. розрахована за період з січня 2022 року по ІІ квартал 2023 року, тому строк позовної давності на момент звернення позивачем до суду з позовом для її стягнення не сплив. 
За приписами ч. ч. 1 ,3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи
Відповідач не надав доказів сплати суми заборгованості з відшкодування земельного податку в розмірі 7494,36 грн.
Враховуючи викладене, судом задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування земельного податку в розмірі 7494,36 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
У ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Отже, стягнення пені можливо, якщо це передбачено договором або законом та узгоджено її розмір.
Відповідно до розрахунку позовних вимог пеня розрахована за період з 21.02.2014 по грудень 2020 року. 
Так, відповідачем заявлено про сплив позовної давності до вимог про стягнення пені. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції приймаючи рішення врахував , що « … за період з 21.02.2014 по 10.07.2017 позивачем не визначено, на яку саме суму заборгованості (зі сплати орендної плати чи відшкодування земельного податку) нараховано цю пеню і пояснень з цього приводу на вимогу суду не надано. 
Пеня за період з січня 2019 року по грудень 2020 року нарахована на заборгованість зі сплати орендної плати, проте умовами договору не передбачено відповідальності у вигляді нарахування пені за прострочення сплати орендної плати. Також конкретного календарного періоду (дат початку та закінчення нарахування пені за 2019 – 2020 роки позивачем не визначено. 
Позивач повідомив, що не може надати цієї інформації, оскільки попередній балансоутримувач на момент реорганізації її не надав…»  і, не виходячи за межі позовних вимог і самостійно визначати дані обставини, відмовив в задоволенні вимог про стягнення пені повністю по суті, не розглядаючи клопотання відповідача про застосування строку позовної даності до цих вимог.
Доводи апеляційної скарги в частині : « … Позивач необгрунтовно робив розрахунки позовних вимог, про що свідчить груба помилка, не було враховано, що відповідач 03.05.2023 заплатив 3000 грн на рахунок позивача КНП ЦПМСД №2, також відповідач заплатив 30.01.2022 - 6009 грн, цю суму позивач «загубив». Це доказ того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, що суд вказав в ухвалі суду від 25.12.2023 р. і суд 09.01.2024 р. помилково відкрив провадження у справі, до закінчення розгляду справи недоліки позивачем так і не були усунуті і покладені судом в основу рішення суду.
На думку відповідача наведені приклади свідчать, що позивач не в повній мірі розібрався з наявністю боргу відповідача. Суд не дав цим фактам належної оцінки в рішенні суду, діючи упереджено до відповідача на користь позивача. Є підстави для скасування рішення суду.
Не можна одночасно стягувати і штраф, і пеню з боржника, який не виконав вчасно або прострочив виконання зобов`язання, як є у судовій практиці. (Постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 р. справа №6- 1138цс15).…» відхиляються колегією суддів як такі, що грунтуються на неповному дослідженні скаржником змісту оспорюваного рішення суду першої інстанції.
Пунктом 3.7 договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2017 передбачено, що у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу, щодо якого було допущено відповідне порушення. 
Обов`язок щодо нарахування вказаних вище платежів покладається на орендаря. В разі нездійснення орендарем сплати платежів, нарахування та стягнення штрафу виконує балансоутримувач у встановленому нормативно-правовими актами порядку. 
Як вбачається з розрахунку позовних вимог, штраф нараховано на помісячні суми заборгованості з орендної плати з ПДВ за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року з урахуванням сплати боргу в сумі 3000,00 грн., за ставкою 3% від суми заборгованості, що склало 8671,20 грн.
Враховуючи те, що штраф нараховано не на всю суму заборгованості з орендної плати (356761,19 грн.), а тільки на її частину (загалом сума боргу, на яку нараховано штраф, склала 289 040,25 грн.), місцевий госодарський суд не зменшував базу нарахування штрафу на часткову оплату 1800,00 грн., на яку було зменшено стягувану суму заборгованості з орендної плати.
Відповідно до пунктів 5, 6 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній скарзі мають бути, в тому числі, зазначені:
5) у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);
6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Колегія суддів зауважує, що оціночне судження, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Оскільки доводи апеляційної скарги в частині того, що: « … По справі позивач посилається на відсутність документів про борг та на затвердження боргу виконкомом, але подав 04.04.2024 р. до суду копії документів попередника КНП ЦПМСД №4 з 2015 - 2019 р.р. (том 2, а.с. 93 - 96, а.с. 103 - 147). Це дає підстави вважати, що позивач вводить в оману суд, відповідача і умисно не враховуй/в актах звірки фактичні обставини, законодавство. На думку відповідача вбачається зловживання процесуальними правами з боку позивача і це порушення ст. 43 ГПК України , порушення норми процесуального права. Це підстави для скасування рішення суду.
В рішенні господарського суду Запорізької області по справі № 908/3710/23 від 06.05.2024 р. суд послався на сумнівні, недостовірні документі позивача - службові записки (арк. 8, абзац 3 зверху рішення суду), де відсутні належні реквізити, дата, помилково визнавши їх належними доказами і суд не зазначив аркуші справи де знаходяться ці документи, хоча вони по факту не є належними, допустими доказами, чим суд порушив норми процесуального права ст.ст. 76, 77 ГПК України. Є підстави для скасування рішення суду.
Суд в рішенні (арк. 9, абзац 7 зверху рішення суду) в угоду позивачу посилається на неналежний доказ - довідку позивача, де відсутні належні реквізити, дата і суд не зазначив аркуші справи де знаходяться ці документи. Є підстави для скасування рішення суду.
За таких обставин вбачається дискримінація відповідача з боку суду, що є порушенням ст. 14 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод.
Господарський суд, діючи упереджено по відношенню до відповідача, вибірково визначає для себе суми з передавального акта з додатком №16, що був затверджений рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 р. за № 311, виключає з позовних вимог суму 24178,73 грн - пеню за несвоєчасну оплату, частково виключаючи деякі суми з затвержених виконкомом, тобто діє на користь позивача, зазначаючи в рішенні суду, що «з огляду на це суд визнав суму сальдо підтверженою», але в це сальдо входила і сума пені 24178,73 грн. Значить виводи суду в рішенні є хибними і це не може бути покладеним в основу судового рішення. Є підстави для скасування рішення суду.
Вбачається упередженість суду по відношенню до відповідача та його доводам, документам відносно боргу і оплати, де суд безпідставно, без перевірки, відкидає суми оплат (арк. 9 абзац 5 знизу рішення суду), що нібито суми відповідачем цих оплат у грудні 2021 р. враховано в передавальному акті затвердженому виконкомом - 28.12.21 - 30000 грн; 30.12.21 - 10090 грн (том 2 а.с. 62 -63; а.с. 64 - 92). В той же час, суд діючи упереджено до відповідача, зазначив протириччя в судовому рішенні (арк 11 абзац 5, 6, 7 знизу рішення суду), безпідставно визнав правильним розрахунок позивачем штрафу за період з грудня 2021 р по вересень 2023 р. - 8671,20 грн (штраф). Суд не вказав в рішенні суду, а чому не враховано платежі відповідача у грудні 2021 р. в сумі 40090 грн і чому суд помилково визнає визнає що «сума штрафу рознахована позивачем вірно»…
…По цій справі господарський суд нез`ясував обставини, що мають значення для справи, виявилась недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, виявилась невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, і в апеляційній інстанції вказані недоліки не можуть бути виправлені., тому є підстави для скасування судового рішення повністю. З урахуванням викладеного, є підстави для скасування…» не містять фактичних даних, які б могли бути перевірені судом апеляційної інстанції на предмет відповідності їх фактичним обставинам справи, відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів як такі, що носять характер оціночних суджень.
Відповідно до частини підпункту б пунтку 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.
Враховучи висновки суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають зміні пропорційно до задоволених позовних вимог.
Оскільки структурно, висновки суду першої інстанції щодо розподілу витрат за подання позовної заяви знаходяться в абзаці 4 його резолютивної частини, рішення в цій частині підлягає зміні, з зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Розподіл судових витрат:

Згідно ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, сплачений за її подання судовий збір слід стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог за скаргою.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 в частині:
- розірвання договору оренди від 28.06.2001 № 847, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК»; 
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КРОВЕЛЬЩИК» про повернення Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» майно, отримане згідно договору оренди нерухомого майна № 847 від 28.06.2001, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71 – скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення.
В задоволенні позовних вимог в частині: 
- розірвання Договору оренди від 28 червня 2001 року № 847 укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «КП «Кровельщик»; 
- зобов`язанні Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Кровельщик» повернути комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико санітарної допомоги №2» та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради майно, отримане згідно Договору оренди нерухомого майна № 847 від 28 червня 2001 року, а саме: нежитлові приміщення будівлі (літ.А-2, А) загальною площею 281,38 кв.м. по вул. Лізи Чайкіної, 71 - відмовити.
Абзац 4 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 змінити, виклавши його в наступній редакції:
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” на користь Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” суму боргу з орендної плати в розмірі 356 761,19 грн., суму боргу з відшкодування земельного податку в розмірі 7494,36 грн., штраф у сумі 8671,20 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 4 475,12 грн.».
В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2024 у справі №908/3710/23 залишити без змін.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги №2” (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4, ідентифікаційний код 38783657) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КП КРОВЕЛЬЩИК” (69600, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 71, ідентифікаційний код 22148625) 8052,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази по справі.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено 12.01.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв