Справа № 724/1485/24 	
Провадження № 1-кп/724/13/26	

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Хотин
Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 
за участю прокурора: ОСОБА_3 
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 
захисника: ОСОБА_6 
захисника: ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження №12023260000000611 від 20.09.2023 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області, громадянина України, являється приватний підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, депутата ІНФОРМАЦІЯ_3 VIII скликання Дністровського району Чернівецької області,- 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та іншими невстановленими слідством особами, достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.
ОСОБА_5 за попередньою змовою із особою, матеріали якої виділено в окреме провадження, достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.
Так, ОСОБА_4 , діючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, організував незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктом пропуску, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі країни заборонений.
У подальшому, 19.09.2023, приблизно о 12 год 00 хв, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на території АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до відведеної йому ролі та попередньої домовленості, зустрівся із ОСОБА_8 та повідомив йому порядок і умови незаконного переправлення через державний кордон України.
Надалі, 18.10.2023, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибуття до м. Чернівці Чернівецької області, де він отримає подальші вказівки та звідки буде відбуватись його незаконне переправлення.
19.10.2023, приблизно о 17 год. 00 хв, ОСОБА_8 , відповідно до попередньої домовленості, прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що по АДРЕСА_6 , де зустрівся із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Під час зустрічі, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виконуючи відведено йому роль, повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому раніше обумовленої із ОСОБА_4 суми грошових коштів в розмірі 5300 (п?яти тисяч триста) Євро, як винагороди за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України та провів інструктаж щодо порядку здійснення такого переправлення, а також повідомив як має діяти ОСОБА_8 вже на території Румунії. У свою чергу, ОСОБА_8 , повідомив особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про те, що на даний час може надати частину грошових коштів, на що останній вказав про необхідність передачі всієї обумовленої суми. Надалі, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, не погоджуючись на отримання частини зазначених грошових коштів, домовився із ОСОБА_8 про те. що всю суму грошових коштів останній передасть ОСОБА_4 .
У подальшому, 21.10.2023, приблизно о 14 год 00 хв, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 , прибув до стадіону СФК « ОСОБА_9 », що за адресою: АДРЕСА_7 , де зустрівся із останнім та передав йому грошові кошти в розмірі 5300 Євро, як винагороду за незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктом пропуску до Румунії. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_4 провів ОСОБА_8 інструктаж щодо подальших дій та повідомив про необхідність прибуття цього ж дня о 18 год. 00 хв. до супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що по АДРЕСА_6 , звідки почнеться його незаконне переправлення через державний кордон України.
Надалі, 21.10.2023, приблизно о 17 год. 45 хв., до ОСОБА_8 , який очікував на визначеному ОСОБА_4 місці, біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_6 , підійшла особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та вказала йому присісти разом до автомобіля марки «Mercedes-Benz S 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і вони разом поїхали до закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що по АДРЕСА_6 , де у зазначений автомобіль сів ОСОБА_10 , який прибув за вказаною адресою за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
У подальшому, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пересісти до невстановленого автомобіля марки «Renault Kangoo», за кермом якого перебувала невстановлена особа, та повідомив, що даний автомобіль довезе їх до місця перетину кордону.
Надалі, невстановлений водій, рухаючись по автомобільній дорозі Н-03 на автомобілі марки «Renault Kangoo», в салоні якого перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зупинився біля повороту в напрямку с. Ставчани Дністровського району, та повідомив, що далі їх довезе до державного кордону України мікроавтобус.
Після чого, до зазначеного місця під?їхав автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, одягнутою в маску з отворами для очей (балаклаву), та не будучи обізнаним з корисливим мотивом останньої виконував відведену йому роль у сприянні у незаконному переправленні осіб через державний кордон України. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також невстановлена особа, одягнута у балаклаву, сіли у вказаний транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_5 , та почали рух у напрямку державного кордону України з Румунією. 
Під час руху у зазначеному транспортному засобі, невстановлена особа у присутності ОСОБА_5 , провела ОСОБА_8 та ОСОБА_11 інструктаж про порядок їх дій у разі зупинки зазначеного автомобіля працівниками правоохоронних органів та під час безпосереднього перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску.
У подальшому, 21.10.2023 о 21 год. 18 хв., автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також невстановлена слідством особа у балаклаві, був зупинений працівниками правоохоронних органів на території контрольованого прикордонного району, в адміністративних межах с. Круглик Дністровського району Чернівецької області, неподалік державного кордону У країни та Румунії.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що свою вину визнає частково, а саме - не визнає наявність корисливого мотиву у своїх діях. Пояснив, що у серпні 2023 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонувала невідома особа, яка, зі слів співрозмовника, отримала номер телефону від його дружини, що перебуває в Італії. На той момент ОСОБА_4 займався вантажно-пасажирськими перевезеннями за кордон та перевезенням передач. Під час телефонної розмови вказана особа звернулась із проханням про допомогу, однак обвинувачений повідомив, що такі питання не обговорюються телефоном, на що погодився продовжити спілкування згодом. Через деякий час між ними відбулась повторна розмова, під час якої співрозмовник повідомив, що має дві повістки, представники ІНФОРМАЦІЯ_23 нібито з`являються біля його помешкання, тиснув на жалість та просив допомогти з виїздом за кордон, не маючи для цього законних підстав. ОСОБА_4 відповів, що не може надати жодної допомоги. У подальшому ця особа неодноразово знову телефонувала з аналогічними проханнями, однак ОСОБА_4 щоразу відповідав відмовою. Приблизно у вересні 2023 року ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_12 , який знав про його діяльність у сфері міжнародних перевезень. Під час розмови ОСОБА_13 повідомив, що у разі наявності осіб, які бажають виїхати за кордон, він може допомогти, не уточнюючи конкретного способу. Через кілька днів після цієї зустрічі ОСОБА_4 знову зателефонувала раніше згадана особа, у зв`язку з чим він повідомив, що знайомий із людиною, яка може допомогти з виїздом за кордон, та запропонував їх познайомити, надавши номер телефону ОСОБА_14 . Саме від ОСОБА_15 він дізнався, що вартість такої «послуги» становить 5300 євро. Згодом ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_4 , що вказана особа бажає передати грошові кошти саме через нього. Під час перебування ОСОБА_4 за межами України йому зателефонував ОСОБА_13 , який на той момент перебував разом із ОСОБА_8 та повідомив, що останній боїться передавати кошти безпосередньо ОСОБА_17 , оскільки його знає, а за порадою дружини вирішив передати кошти ОСОБА_4 , якому більше довіряє. У суботу, 21 числа, ОСОБА_4 повернувся в Україну. За попередньою домовленістю ОСОБА_13 забрав його та вони під`їхали до стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », де ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 , отримав від нього грошові кошти у невідомій для нього сумі та повідомив, що передасть їх ОСОБА_18 , після чого вони самостійно домовлятимуться про подальші дії. Після цього ОСОБА_4 повернувся до автомобіля ОСОБА_17 та передав йому отримані кошти, з яких ОСОБА_13 відрахував 1000 євро, повідомивши, що виїжджає за кордон, та попросив передати ці кошти таксисту, який мав приїхати ввечері. Після цього ОСОБА_4 підвіз ОСОБА_15 додому. Як згодом повідомив ОСОБА_17 , він мав зустрічатися з Ткачівським, однак подальші події ОСОБА_4 невідомі. Зі слів обвинуваченого, з ОСОБА_8 він зустрічався двічі. Під час першої зустрічі, що відбулася у вересні 2023 року на об`їзній дорозі, ОСОБА_8 повідомив про намір виїхати за кордон без наявності законних підстав, на що ОСОБА_4 відповів, що не може йому допомогти. Жодних сум грошових коштів під час цієї зустрічі не обговорювалось. Відповідаючи на запитання прокурора щодо зафіксованих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій розмов, у яких ОСОБА_19 називалася сума 5000 євро, зазначалося, що ці кошти передаються від ОСОБА_4 , а також про те, що саме ОСОБА_4 є гарантом незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_8 , обвинувачений пояснив, що дізнався про суму коштів під час розмови з ОСОБА_19 та згодом повідомив її ОСОБА_8 .. Пояснив також, що питання щодо суми у 5300 євро обговорювалось у телефонному режимі. На запитання прокурора, з яких підстав він інструктував ОСОБА_8 щодо подальших дій після незаконного перетину державного кордону, ОСОБА_4 пояснив, що цю інформацію йому повідомив ОСОБА_13 , і він лише передав її. Зазначив, що мав намір лише допомогти, при цьому саме ОСОБА_13 мав отримати матеріальну вигоду. Це був перший випадок, коли до нього звернулись із подібним проханням. Також обвинувачений підтвердив, що частина грошових коштів, виявлених під час обшуку за місцем його проживання, була отримана від Ткачівського, а іншу частину коштів ОСОБА_13 доручив передати таксисту на ім`я ОСОБА_20 . Отримані від ІНФОРМАЦІЯ_8 євро він не встиг передати, оскільки в цей час уже проводилися слідчі дії. Після того, як він повідомив ОСОБА_21 про необхідність зустрічі з ОСОБА_19 біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », подальшого спілкування з ним не мав. Обвинувачений зазначив, що ОСОБА_10 не знає, ОСОБА_5 до зазначених подій не знав. Окрім передачі грошових коштів, жодним іншим чином у незаконному перетині державного кордону участі не брав. Інших осіб, окрім ОСОБА_22 та таксиста ОСОБА_23 , не знає. Інформацію про спосіб незаконного перетину державного кордону України йому повідомив ОСОБА_22 . Будь-якої винагороди за участь у передачі коштів йому не пропонували. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що усвідомлював протиправний характер своїх дій, однак не припускав настання таких тяжких правових наслідків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що особа, зазначена в матеріалах справи як « ОСОБА_24 », була йому малознайомою. Під час знайомства останній попросив у нього номер телефону з метою отримання будівельних послуг, які надає ОСОБА_5 , та в подальшому неодноразово телефонував для отримання консультацій щодо будівельних робіт і матеріалів. Через деякий час ОСОБА_24 зателефонував обвинуваченому та попросив допомогти перевезти двох його знайомих із с. Недобоївці до с. Крутеньки. ОСОБА_5 на прохання погодився. При цьому ОСОБА_24 знав, що у ОСОБА_5 не виникатиме проблем із представниками ІНФОРМАЦІЯ_23, оскільки останній здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим і звернувся до нього з відповідним проханням. Уранці ОСОБА_24 знову зателефонував, уточнивши, чи залишається домовленість у силі. ОСОБА_5 підтвердив згоду, хоча, зі слів обвинуваченого, не мав бажання здійснювати дане перевезення. На запитання ОСОБА_24 щодо часу виїзду до м. Чернівці обвинувачений повідомив, що планує виїхати близько 19 години. Під час руху з м. Чернівці, на виїзді із с. Недобоївці, ОСОБА_5 побачив чоловіка з рюкзаком, який жестом подав знак зупинитися. Зрозумівши, що це ОСОБА_24 , він зупинив транспортний засіб. Останній привітався, сів у салон автомобіля через бокові двері та повідомив, щоб вони рухались далі. Після цього ОСОБА_24 повідомив, що необхідно підібрати ще двох осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України поза межами встановлених пунктів пропуску. Згодом вони підібрали двох чоловіків, яких обвинувачений раніше не знав і бачив уперше. За кілька хвилин до того, як ОСОБА_21 та ОСОБА_25 сіли до автомобіля, ОСОБА_24 повідомив ОСОБА_5 про їхній намір незаконного перетину кордону та попросив підвезти їх до зупинки в с. Крутеньки, після чого пообіцяв повідомити подальші вказівки. Безпосереднього спілкування з указаними особами обвинувачений не мав, оскільки вони перебували на задніх сидіннях автомобіля. Обвинувачений зазначив, що ОСОБА_24 сів до автомобіля без балаклави, однак під час втечі з транспортного засобу вже був у балаклаві. Під час руху автомобіль було зупинено та затримано працівниками прикордонної служби та поліції, при цьому один із пасажирів зумів утекти. Крім того, під час руху ОСОБА_24 попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон та видалив їхнє листування у месенджері «Telegram». Подія, за словами обвинуваченого, мала місце 21 жовтня, при цьому він користувався номером телефону НОМЕР_4 . Обвинувачений також пояснив, що йому невідомо, хто був водієм та кому належав транспортний засіб жовтого кольору, з якого вийшли пасажири. Інструктаж від ОСОБА_24 він чув лише частково. Будь-яких грошових коштів або іншої винагороди за перевезення йому не пропонували. Раніше ОСОБА_24 із проханням про перевезення людей до нього не звертався. Кому належать речі, виявлені під час обшуку його автомобіля, зокрема човен, обвинувачений не знає, оскільки кожен із пасажирів мав при собі рюкзак. Про спосіб незаконного перетину державного кордону йому нічого не було відомо. Обвинувачений також зазначив, що ОСОБА_26 , ОСОБА_16 раніше йому знайомі не були, з ними він познайомився лише під час судового розгляду. Обставини, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_5 визнав у повному обсязі, свою вину не заперечує, засудив власні дії та висловив щире каяття з приводу вчиненого.

Від допиту залегендованого свідка ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 прокурор відмовився, зазначивши, що на даний час не можливо встановити місце перебування вказаних громадян (т.2 а.с.236, 244-245). 

В судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора про допит обвинуваченого ОСОБА_22 , матеріали якого було виділено в окреме провадження та обвинувальний акт перебуває на розгляді в суді, як свідка. 
В судовому засіданні 24.09.2025 року обвинувачений ОСОБА_22 на підставі ст.63 Конституції України відмовився від дачі показів. 

Заслухавши пояснення обвинувачених, дослідивши докази по справі суд приходить до наступних висновків.
Судом було досліджено наступні докази:
-встановлено, що 20.09.2023 року зареєстровано кримінальне провадження №12023260000000611 за ч.3 ст.332 КК України (витяг з ЄРДР т. 1 а.с. 166).
-З повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 20.09.2023 року №5/1146-23 вих. вбачається, що співробітниками головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_5 прикордонного загону в ході проведення заходів було встановлено, що гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за попередньо змовою з гр. України ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ін. невстановленими особами готують вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним переправленням через державний кордон України до Республіки Румунія громадян України, чоловіків призовного віку, які ухиляються від проходження військової служби під час правового режиму «воєнний стан», з метою отримання прибутку. Встановлено, що гр. ОСОБА_4 особисто організовує зазначену протиправну діяльність та керує її підготовкою, а саме здійснює розподіл ролей між учасниками протиправної діяльності, отримує кошти за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, після чого розподіляє їх між учасниками. До здійснення протиправної діяльності вищезазначений гр. планує залучити гр. ОСОБА_22 та інших невстановлених осіб. ОСОБА_22 сприяє скоєнню кримінального правопорушення, шляхом підбору потенційних «ухилянтів» з числа мешканців центральних та західних областей України, формує групи, проводить інструктаж та відправляє з м. Чернівці до прикордоння, де передає їх невстановленим особам, та за вказані послуги вони планують отримати грошову винагороду в розмірі від 4000 до 5500 євро (т. 1, а.с.167-169).
-Протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо, відеоконтролю особи, від 25.11.2023 року, проведеного на підставі доручення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 3129т/123/23/08-2023 від 22.09.2023 року та ухвали слідчого судді Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_28 № 4735т від 22.09.2023 року (т.1,а.с.176-206).
-Додаток до протоколу НСРД від 25.11.2023 у вигляді micro-SD, інв. №563т від 24.08.2023 року, на якому зафіксовано аудіо записи телефонних розмов ОСОБА_8 , який користується номером стільникового зв`язку НОМЕР_6 по мобільному телефону марки «Samsung» за допомогою додатку «WhatsApp» до особи на ім`я ОСОБА_4 , який користується мобільним номером телефону НОМЕР_7 ) (т. 1., а.с.207):
1)Файл EM_CARD16_20230930-115200_NML_238576: ОСОБА_8 телефонує ОСОБА_4 , та повідомляє останньому, що йому скоро повернуть кошти, і вони домовляються про зустріч в м. Чернівці, коли ОСОБА_8 буде готовий. На питання ОСОБА_8 коли передавати кошти, ОСОБА_4 повідомив: «приїжджаєш, даєш і йдеш куди тобі скажуть».
2)Файл EM_CARD16_20231017-155700_NML_238576: ОСОБА_8 телефонує ОСОБА_4 та повідомляє, що в нього по фінансам «все гладко», на що ОСОБА_4 сказав, що передзвонить до людини та запитає чи завтра є «вікно».
3)Файл EM_CARD16_20231017-155943_NML_238576: ОСОБА_4 телефонує до ОСОБА_8 , та повідомляє останньому, щоб на завтра він був готовий. ОСОБА_4 каже, що надішле йому номер телефону людини, до якої ОСОБА_8 має зателефонувати, і вона його забере та про все повідомить, і йому потрібно буде залишити «те все, про що ми говорили».
4)Файл EM_CARD16_20231018-132644_NML_238576: ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що його заберуть з Коломиї.
5)Файл EM_CARD16_20231018-185936_NML_238576: ОСОБА_8 телефонує до ОСОБА_4 , запитує коли точно все буде, бо він хвилюється, на що останній йому повідомив, що все не так просто, є свої нюанси,і йому потрібно чекати дзвінка.
6)Файл EM_CARD16_20231019-113314_NML_238576: ОСОБА_4 телефонує ОСОБА_8 та уточнює, чи до нього телефонували. ОСОБА_8 повідомив, що вчора йому хтось телефонував від ОСОБА_4 , уточнив, чи дійсно ОСОБА_8 перебуває в м.Коломиї та сказав бути на зв`язку.
7)Файл EM_CARD16_20231021-122726_NML_238576: ОСОБА_29 повідомив ОСОБА_53, що він в 
АДРЕСА_8 )Файл EM_CARD16_20231021-124352_NML_238576: ОСОБА_30 повідомляє ОСОБА_21, що все нормально, все буде сьогодні, ОСОБА_30 приїде за ним.
9)Файл EM_CARD16_20231021-142403_NML_238576 (1:20 хв.-2:43 хв.): ОСОБА_4 та ОСОБА_8 домовляються про зустріч коло стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено аудіозаписи вказаних розмов, які в деталях співпадають з встановленими обставинами, викладеними у протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «аудіо-, відеоконтроль особи» від 25.11.2023.
-Додаток до протоколу НСРД від 25.11.2023 у вигляді оптичного диску DVD-R, інв.№603т від 22.09.2023 року, матеріали НСРД, відеофайл №2023-10-21 ІНФОРМАЦІЯ_11 на якому зафіксована зустріч ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_8 коло стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_7 » під час якої вони домовляються про зустріч о шостій вечора, підчас якої ОСОБА_8 мають забрати переправити в Румунію. Крім того, зафіксовано як ОСОБА_8 передає ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5300 євро. Далі ОСОБА_4 пояснює ОСОБА_8 його подальші дії вже після перетину кордону з Румунією, а саме що їм потрібно здатись і далі їм оформлять біженство (т.1, а.с.209). В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено відеозаписи, які в деталях співпадають з встановленими обставинами, викладеними у протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «аудіо-, відеоконтроль особи» від 25.11.2023.
-Протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «спостереження за особою», від 25.11.2023 року, проведеного на підставі доручення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 22.09.2023 року №3129т/123/23/08-2023 та ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_28 № 4735т від 22.09.2023 року, вході якого було проведено НС(Р)Д «спостереження за особою» стосовно гр. ОСОБА_8 , якого було добровільно залучено для проведення слідчих (розшукових) дій з додатками: фото-таблицею та флеш носієм micro SDHC, інв.. №631т від 26.09.2023 (т. 1, а.с.219-222), які було досліджено в судовому засіданні.
-Ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_12 від 22.09.2023 року про надання дозволу на проведення стосовно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 комплексу негласних слідчих (розшукових дій) (т.1, а.с.223-225).
-Протокол НС(Р) Д «аудіо-відеоконтроль особи» від 25.11.2023 року проведеного на підставі доручення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 22.09.223 №3129т/123/23/08-2023 ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 № 4736т від 22.09.2023 року.
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «спостереження за особою», від 25.11.2023 року, проведеного на підставі доручення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 22.09.2023 року №3129т/123/23/08-2023 та ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 № 4736т від 22.09.2023 року, в ході якого було проведено НС(Р)Д «спостереження за особою» стосовно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та добровільно залученою особою, а саме гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , в ході якого було здійснено спостереження за стоянкою поблизу стадіону « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , де відбувалась розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (т.1, а.с.235-238).
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 16.01.2024 року проведеного на підставі доручення старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 22.09.2023 року №3129т/123/23/08-2023 та ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 № 4736т від 22.09.2023 року, в період з 22.09.2023 по 23.11.2023 стосовно гр. ОСОБА_4 , який використовує абонентський номер стільникового зв`язку НОМЕР_8 , з додатком у вигляді оптичного диску DVD-R, інв. №621т від 22.09.2023 року. В ході НС(Р)Д було зафіксовано телефонну розмову ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_31 . ОСОБА_32 зателефонував ОСОБА_4 та запитував, чи останній «Ще працюєте с етим вопросом?», оскільки його сину вже 27 років і він надумав. ОСОБА_4 відповів, що працює та повідомив два варіанта за різні суми, а саме: «5,3 та 6,5» і потрібно чекати два - три дні. Крім того, ОСОБА_4 вказав, що можливий вихід або в Румунію або в Угорщину. Коли ОСОБА_32 запитав, в чому полягає різниця, ОСОБА_4 відповів, що дорожчий варіант буде йти через саму митницю з людиною, а дешевший трохи екстремальний, через ліс. Також повідомив, що його людина буде завтра їхати туди, документів не потрібно, тільки паспорт. Гроші потрібно буде передати одразу, коли його заберуть (т.1 ,а.с.239-243). В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено аудіозаписи вказаних розмов, які в деталях співпадають з встановленими обставинами, викладеними у протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 16.01.2024.
-Постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 02.10.2023 року прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_33 (т.1, а.с.245-247).
-Доручення про проведення слідчих (розшукових дій) у порядку ст. 40 КПК України старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 02.10.2023 №3197т/123/23/08-2023 (т.1, а.с.248-249).
-Акт прийому-передачі грошових коштів від 14.10.2023 року з копіями квитанції у сумі 2000 євро (т. 1, а.с.250-252).
-Акт прийому-передачі грошових коштів від 14.10.2023 року у сумі 2000 євро (т. 2, а.с.2).
-Заява ОСОБА_8 про те, що він на добровільній основі надає грошові кошти в сумі 3300 євро для їх подальшого залучення під час проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженні №12023260000000611 (т.2, а.с.3).
-Протокол огляду грошових коштів у сумі 3300 євро за участю свідка ОСОБА_8 , які свідок добровільно надав від 20.10.2023 року (т. 2, а.с.4).
-Акт прийому-передачі грошових коштів від 20.10.2023 року у сумі 3300 євро (т. 1, а.с.250-252).
-Протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25.11.2023, проведеного на підставі постанов про проведення негласної слідчої (розшукової дії) - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту, №09/2-1921т від 02.10.2023 та доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_27 від 22.09.2023 року вих. №3129т/123/23/08-2023, в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР №12023260000000611 від 20.09.2023 року (т.2, а.с.7-13).
-Протокол огляду особи від 19.10.2023 року, згідно якого на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_34 проведено огляд гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , якому доручено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР №12023260000000611 від 20.09.2023 року, за ознаками ч. 3 ст. 332 ККУ, використати засоби аудіо-, відео контролю, по факту незаконного переправлення осіб через державний кордон України, які здійснюють гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_22 та ін. невстановлені особи з додатками (т.2, а.с.14-29).
-Протокол огляду особи від 20.10.2023 року, згідно якого на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_34 проведено огляд гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , якому доручено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР №12023260000000611 від 20.09.2023 року, за ознаками ч. 3 ст. 332 ККУ, використати засоби аудіо-, відео контролю, по факту незаконного переправлення осіб через державний кордон України, які здійснюють гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_22 та ін. невстановлені особи з додатками (т.2, а.с.30-52).
-Протокол огляду особи від 21.10.2023 року, згідно якого на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_34 проведено огляд гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , якому доручено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР №12023260000000611 від 20.09.2023 року, за ознаками ч. 3 ст. 332 ККУ,використати засоби аудіо-, відео контролю, по фату незаконного переправлення осіб через державний кордон України, які здійснюють гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_22 та ін. невстановлені особи (т.2, а.с.53).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.02.2024 року про тимчасовий доступ до документів, з можливістю отримання їх копій, в тому числі електронних, які містять охоронювану законом таємницю (т.2, а.с.54).
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 11.03.2024 року, відповідно до якого при ознайомлені зі змістом документів, витребувана інформація було скопійована на DVD (CD) диск, на якому виконаний надпис GD-24-03472/ki від 11.03.2014 , з описом речей і документів, які були виучені (т.2, а.с.55-57).
-Доручення про проведення слідчих (розшукових дій) у порядку ст.ст.40,41 КПК України від 12.03.2024 №2281/123/23/08-2024 (т.2. а.с.58).
-Відповідь ІНФОРМАЦІЯ_14 від 19.03.2024 року №05/358-24 вих., про виконання доручення від 12.03.2024 №2281/123/23/08-2024 з схемою зв`язків абонентських номерів та DVD-R диском (т.2, а.с.69-62).
-Протокол обшуку транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 316 CCD» д.н.з. НОМЕР_2 від 21.10.2023 року, під час якого в автомобілі було виявлено гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та водія транспортного засобу ОСОБА_5 , а також в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено мобільні телефони, грошові кошти, а також транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 316 CCD» д.н.з. НОМЕР_2 . В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено флеш-накопичувач додатку до протоколу обшуку від 21.10.2023, який в деталях відображає хід проведення обшуку та його результати (т. 2, а.с.63-69).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.02.2024 року про надання дозволу на проведення ошуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_9 (т.2, а.с.73-74).
-Постанова про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.10.2023 року, згідно якої автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_9 визнано речовим доказом (т.2, а.с.75-76).
-Протокол огляду від 23.10.2023 року, в ході якого було оглянуто мобільні телефони: «Sigma» з сім карткою НОМЕР_10 ; « ОСОБА_35 », з сім карткою НОМЕР_11 ; « ОСОБА_36 » з сім карткою НОМЕР_12 ; « ОСОБА_36 » з сім картками НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; « ОСОБА_37 » з сім картками НОМЕР_6 та НОМЕР_15 ; « ОСОБА_38 » з сім карткою НОМЕР_16 та сім карткою іноземного походження; «Хуавей» з сім карткою НОМЕР_17 , а також рюкзак в якому знаходились: насос, надувний матрац, два дерев?яні предмети схожі на весла, плоскогубці (пасатижі) (т. 2 , а.с.77).
-Постанова про визнання та приєднання предмету до справи як речового доказу (т.2, а.с.78-79).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.10.2023 року про накладення арешту на вилучені грошові кошти в сумі 10050 грн., 100 Євро, автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_9 , а також вилучені мобільні телефони (т.2, а.с.80-81).
-Постанова про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_39 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 від 15 грудня 2023 рок, згідно якої було повернуто вилучені у ОСОБА_10 мобільний телефон «Ксіомі» з сім карткою НОМЕР_16 та сім карткою іноземного походження; «Хуавей» з сім карткою НОМЕР_17 та грошові кошти в сумі 160 євро, 33 долара США та 95 гривень (т.2. а.с.82-83).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.03.2024 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_9 , земельну ділянку з кадастровим номером 7323080400:02:005:0069 площею 0.8137 га розташовану за адресою: Чернівецька область, Дністровський район (Новоселицький район), с/рада Балковецька; земельну ділянку з кадастровим номером 7323080400:02:004:0324 площею 0.2863 га розташовану за адресою Чернівецька область, Дністровський район (Новоселицький район), с/рада Балковецька, які належать на праві власності ОСОБА_5 (т.2, а.с.84).
-Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 18.03.2024, згідно якої матеріали досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_22 виділено кримінального провадження №12023260000000611 від 20.09.2023 в окреме кримінальне провадження (т.2, а.с.85-89).
-Копія ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку в житлі та іншому володінні за адресою: АДРЕСА_10 , де фактично проживає ОСОБА_22 , з копією протоколу обшуку від 21.10.2025 року та флеш носієм, де під час обшуку в житлі ОСОБА_22 було знайдено та вилучено грошові кошти в сумі 14150 євро та 4450 доларів США, серед яких також були кошти, які передавалися ОСОБА_8 (т.2, а.с.90-99);
-Копія постанови про визнання та приєднання предмету до справи як речового доказу від 22.10.2023 року, згідно якої грошові кошти в сумі 14150 євро та 4450 доларів США, банківські картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » № НОМЕР_18 , « ІНФОРМАЦІЯ_16 » № НОМЕР_19 та паспорт громадянина України та громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_22 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.2, а.с.100-101).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку в транспортному засобі марки «LEXUS GX 470» д.н.з НОМЕР_20 , яким користується ОСОБА_4 та який йому належить на праві власності (т.2, а.с.102).
-Реєстраційна картка транспортного засобу марки «LEXUS GX 470» д.н.з НОМЕР_20 , згідно якої власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 (т.2, а.с.103).
-Протокол обшуку транспортного засобу марки «LEXUS GX 470» д.н.з НОМЕР_20 від 22.10.2023 року, в ході якого нічого не було виявлено. В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено флеш-накопичувач додатку до протоколу обшуку від 22.10.2023, який в деталях відображає хід проведення обшуку та його результати (т. 2, а.с.104-108).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку в житлі чи іншому володінні ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.118).
-Протокол обшуку квартири ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в коридорі було виявлено чоловічу сумку, яка зі слів ОСОБА_40 належить йому і всі речі в ній також, а саме: шість банківських карток, три мобільні телефони, а також грошові кошти в сумі 4750 євро, а також під час проведення обшуку ОСОБА_41 передав адвокату щось в кишеню куртки, в якій було виявлено 2000 Євро та опечатано в паперовий конверт. Серед вказаних коштів 1000 євро були отримані від ОСОБА_8 . В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено флеш-накопичувач додатку до протоколу обшуку від 21.10.2023, який в деталях відображає хід проведення обшуку та його результати (т. 2, а.с.119-125).
-Постанова про визнання речовим доказом від 22.10.2023 року, згідно якої було визнано речовим доказом грошові кошти в сумі 1000 євро, які було виявлено під час санкціонованого обшуку в гр. ОСОБА_40 , та які були здобуті незаконним шляхом, отриманні за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон від ОСОБА_8 (т.2, а.с.126-127).
-Протокол огляду вилучених під час обшуку за місце проживання ОСОБА_40 від 22.10.2023 грошових коштів (т.2, а.с.128-129).
-Постанова про визнання та приєднання предмету до справи як речового доказу від 22.10.2023 року, згідно якої грошові кошти в загальній сумі 6750 євро, вилучені під час обшуку за місце проживання ОСОБА_40 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню (т.2 .а.с.130-131).
-Протокол огляду вилучених речей під час обшуку за місце проживання ОСОБА_40 від 23.10.2023, а саме мобільних телефонів та банківських карток (т.2, а.с.132-134).
-Постанова про визнання та приєднання предмету до справи як речового доказу від 23.10.2023, згідно якої мобільні телефони та банківські картки, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_40 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.2, а.с.135).
-Розписка ОСОБА_40 про добровільну передачу банківських карток старшому слідчому СУ ГУНП в Чернівецькій області (т.2, а.с.136).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2023 року, згідно якої частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на грошові кошти в сумі 5750 Євро, вилучених під обшуку за місцем проживання ОСОБА_40 (т.2, а.с.137-138).
-Постанова про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 02.11.2023 року, згідно якої автомобіль «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_20 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 являється ОСОБА_41 передано для подальшого зберігання ОСОБА_42 для подальшого прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, що підтверджується розпискою ОСОБА_40 (т.2, а.с.139-143).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.10.2023 року, згідно якої накладено арешт на транспортний засіб «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_20 та квартиру АДРЕСА_11 , які належать на праві власності ОСОБА_42 у вигляді заборони на їх відчуження (т.2, а.с.144-145). 
-Постанова про визнання та приєднання предмету до справи як речового доказу від 22.10.2023, згідно якої транспортний засіб «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_20 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №12023260000000611 від 20.09.2023 (т.2, а.с.146-147).
-Протокол затримання особи, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.10.2023, а саме ОСОБА_5 . В ході обшуку затриманої особи нічого не вилучено (т. 2, а.с.148-151).
-Повідомлення про підозру від 22.10.2023 року ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 332 КК України (т.2, а.с.153-155).
-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 332 КК України від 27.03.2024 року (т.2, а.с.166-170).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2023 року про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави (т.2, а.с.190-192).
-Протокол затримання особи, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22.10.2023, а саме ОСОБА_43 . В ході обшуку затриманої особи нічого не вилучено (т. 2, а.с.195-198).
-Повідомлення про підозру від 22.10.2023 року ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України (т.2, а.с.199-202).
-Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2023 року про обрання підозрюваному ОСОБА_42 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави (т.2, а.с.203-205).
-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України від 29.03.2024 року (т.2, а.с.217-221).
Також в судому засіданні 04.06.2025 року захисником ОСОБА_40 адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, які суд на місці ухвалив долучити та дослідив в залі суду, а саме: копію розписки від 23.10.2023 року про те, що ОСОБА_4 було отримано від гр. ОСОБА_44 грошові кошти в сумі 5000 євро для передачі; копію договору дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 від 24.01.2011 року; копію витягу про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_11 , власником якої є ОСОБА_4 ; Рішення ІНФОРМАЦІЯ_17 від 26.11.2024 року, згідно якого автомобіль «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_20 , 2008 року випуску визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_45 та ОСОБА_4 ; витяг з реєстру територіальної громади №2025/001199113 від 27.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_41 зареєстрований за адресою АДРЕСА_12 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_46 , 17.11.2013 року; копія свідоцтва про народження ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_48 , 04.10.2016 року; подяка ОСОБА_4 від імені військової частини НОМЕР_22 від 24.12.2023.

Отже, дослідивши всі вищенаведені докази у справі, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, а саме - сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд, дослідивши всі вищенаведені докази у справі, приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Жодних належних і допустимих доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_4 в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за кваліфікуючими ознаками - вчинення щодо кількох осіб та з корисливих мотивів, суду не надано. Тому його дії слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 2 ст. 332 КК України.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони не є достатніми та переконливими для визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України.
Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати, підбурювати особу до вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона не вчинила б без сприяння слідчого, або з цією ж метою впливати на її поведінку шляхом насильства, погроз чи шантажу. Здобуті у такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при визначенні його громадянських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.
Так, стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Обов`язок доказування, у тому числі винуватості особи, покладається на сторону обвинувачення.
Проте надані суду докази не підтверджують, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів та щодо кількох осіб.
Версію сторони захисту про те, що грошові кошти в сумі 1000 євро, які були знайдені під час обшуку в квартирі ОСОБА_4 , мали бути передані в той самий день таксисту, стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не спростовано.
Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_4 підшукав ОСОБА_8 та запропонував йому за грошову винагороду в розмірі 5300 євро перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, матеріали кримінального провадження не містять. Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні не допитувався, оскільки прокурор фактично відмовився від такої процесуальної дії.
Відповідно до обвинувального акта корисливий мотив полягав у тому, що ОСОБА_4 21.10.2023 року отримав від ОСОБА_8 5300 євро як винагороду за незаконне переправлення ОСОБА_49 через державний кордон України поза межами пункту пропуску.
Разом з тим обвинувачений ОСОБА_4 категорично заперечував намір отримання будь-якої користі саме для себе за вчинене, натомість наполягав, що лише виконував прохання ОСОБА_49 , а всі кошти, які отримав від ОСОБА_49 , передав ОСОБА_22 , частину з яких, а саме 1000 євро, на прохання ОСОБА_22 мав передати ввечері таксисту.
При цьому стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, а саме показань свідків, письмових доказів, матеріалів НСРД тощо, що обвинувачений ОСОБА_4 зазначену суму 1000 євро мав залишити саме собі як винагороду за свої послуги.
Також не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні твердження про те, що вказаний злочин ОСОБА_4 було вчинено щодо кількох осіб. Жодного належного та допустимого доказу того, що свідок ОСОБА_10 контактував з обвинуваченим ОСОБА_4 та що останній здійснював організацію його перетину державного кордону України, матеріали кримінального провадження не містять.
З наданих стороною обвинувачення доказів суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_4 злочинної діяльності з корисливих мотивів та вчинення злочину щодо кількох осіб.
Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 3 ст. 332 КК України не містить допустимої інформації щодо вчинення злочину з корисливих мотивів та щодо кількох осіб, тобто такі факти органом досудового розслідування доведені не були.
Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ґрунтуються на припущеннях, зібраних без урахування положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право особи на справедливий суд, що передбачає обов`язок правоохоронних органів діяти з додержанням прав і основоположних свобод людини незалежно від важливості мети, яка при цьому переслідується.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора, які як сторона обвинувачення здійснюють збирання доказів, у тому числі шляхом проведення слідчих дій (ч. 2 ст. 93 КПК України).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, викладену у п. 60 рішення у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту доведеності винуватості ОСОБА_4 у частині наявності кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину з корисливих мотивів.
За таких обставин суд вважає, що органом досудового розслідування не доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в частині кваліфікуючих ознак - вчинення злочину з корисливих мотивів та щодо кількох осіб, у зв`язку з чим його дії підлягають перекваліфікації на ч. 2 ст. 332 КК України.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництві такими діями, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, передбаченими ч. 2 ст. 332 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та доведена поза розумним сумнівом, а отже саме така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги роз`яснення, надані у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
З урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу винного судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочинів, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, які на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку, а також тим, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові, відносно визначені (у яких установлюються межі покарання) та альтернативні санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких щодо повноважень суду використовуються формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації; особу винного, який раніше не судимий, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, висловив готовність нести кримінальну відповідальність, унаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів-нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, має позитивну характеристику за місцем проживання, а також роль обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб і те, що його незаконними діями був викликаний значний суспільний резонанс у державі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, повне визнання вини, а також те, що він здійснив благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України в сумі 100 000 гривень.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не лише окремому вчинку обвинуваченого, а й його особистості, зокрема тому, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наявності схильності до вчинення правопорушень та мотивах скоєння злочину. При цьому суд бере до уваги обставини вчинення злочину обвинуваченим, а саме його безпосередні дії та роль у вчиненні злочину.
З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що виправлення такого обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання, оскільки за даних обставин справи таке покарання було б надмірно суворим.
У зв`язку з цим обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю на визначений строк із застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі з установленням іспитового строку, протягом якого обвинувачений перебуватиме під певним контролем держави.
Поведінка особи, якій призначено покарання з випробуванням, повинна бути більш виваженою, стриманою та контрольованою, ніж поведінка пересічної особи, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести до скасування випробування та направлення особи для реального відбування покарання.
Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК України та покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідні обов`язки.
Крім цього, суд позитивно оцінює проявлену громадянську позицію, яка проявилася у перерахуванні грошових коштів у розмірі 100000 гривень на потреби Збройних Сил України обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Проте в даному випадку, з огляду на характер пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, його роль у вчиненні даного злочину, підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд не знаходить.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації; особу винного, який раніше не судимий, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких син має важку хворобу, потребує постійного реабілітації за межами України, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, має позитивну характеристику за місцем проживання, є депутатом ІНФОРМАЦІЯ_3 , бере активну участь у громадському житті, є волонтером, роль обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб, а також що його незаконними діями був викликаний значний суспільний резонанс у державі.
Відповідно до досудової доповіді, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, ісорію вчинення правопорушення, фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире розкаяння, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину те, що він здійснив благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України в сумі 100000 гривень.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 і встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки окремому вчинку обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, мотиви скоєння злочину. При цьому суд бере до уваги обставини вчинення злочину обвинуваченим, а саме його безпосередні дії та роль у вчиненні злочину.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що виправлення такого обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки таке покарання за даних обставин справи були б надмірно суворим, а обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права займатись певною діяльністю на визначений строк, із застосуванням положень ст.75 КК України оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, на протязі якого обвинувачений буде перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, більш стриманою, більш контрольованою ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.
Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ряд обов`язків.
Крім цього, суд позитивно оцінює проявлену громадянську позицію, яка проявилася у перерахуванні грошових коштів у розмірі 100000 гривень на потреби Збройних Сил України обвинуваченим ОСОБА_5 .
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Санкція ч.2 ст.332 КК України передбачає обов`язкові додаткові покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч.2 ст.332 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд, виходить з наступного.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 зроблено висновок, щодо застосування норми права, передбаченої ст.55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю), згідно якого: «згідно з положеннями ст.55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення».
У постанові Верховного Суді від 11 березня 2025 року у справі № 149/3010/23 зроблено висновок, що:«якщо додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю передбачене як обов`язкове у санкції статті Особливої частини КК, то призначення цього покарання відбувається й тоді, коли особа, яка вчинила кримінально каране діяння, не обіймала певні посади або не займалася певною діяльністю. Тобто фактично йдеться про обмеження зайняття для особи певних посад або здійснення певної діяльності у майбутньому навіть у тому разі, якщо на момент вчинення кримінального правопорушення особа їх не обіймала чи не займалася певною діяльністю».
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність позбавити обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 права займатися діяльністю пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України.
Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним і пропорційним.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, під час ухвалення судового рішення, суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Частиною 1 статті 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
За положеннями п.3 та п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено,- переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
При застосуванні спеціальної конфіскації у кожному конкретному випадку суд має не лише формально посилатись на наявність для цього підстав,але й для вирішення питання про обґрунтованість та необхідність втручання держави в право особи на мирне володіння майном, встановити,зокрема,чи відповідало таке втручання загальному суспільному інтересу, та чи забезпечено необхідний справедливий баланс між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава у цій сфері.
Необхідний баланс не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі «Садоха проти України» від 11 липня 2019 року).
Із матеріалів справи вбачається,що згідно постанови слідчого від 22 жовтня 2024 року транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_23 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с.75).
Долучені до матеріалів провадження документи свідчать, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебуває неповнолітній син, який має інвалідність з дитинства та потребує постійної реабілітації (копія свідоцтва про народження (т.2 а.с.173), копія посвідчення серії ААБ № 081821 (т.2 а.с.176 ). 
Крім того, ОСОБА_5 є приватним підприємцем, а даний транспортний засіб є єдиним транспортним засобом, яким ОСОБА_5 може здійснювати підприємницьку діяльність (т.1 а.с.124), а також перевезення дитини із інвалідністю на реабілітацію за кордон (т.3 а.с.100)
Викладені вище докази у їх сукупності доводять ту обставину, що транспортний засіб є необхідним для забезпечення життєво важливих потреб сина обвинуваченого, який внаслідок наявного захворювання позбавлений можливості самостійно пересуватись та за яким здійснює догляд обвинувачений, а також для забезпечення життєдіяльності сім`ї в цілому, оскільки вказаний автомобіль використовується для здійснення підприємницької діяльності..
Таким чином, застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу у даному випадку становитиме надмірний тягар та є непропорційним втручанням у право обвинуваченого на мирне володіння майном,що гарантоване ст.1 Протоколу №1 до Конвенції,а також істотно негативно позначиться на інтересах третіх осіб- сина обвинуваченого,який за станом здоров`я нагально потребує застосування обвинуваченим автомобіля задля забезпечення його потреб.
Процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.03.2024 на квартиру АДРЕСА_9 ; земельну ділянку кадастровий номер 7323080400:02:005:0069 площею 0,8137 га Дністровський (Новоселицький) р-н, Балковецька с/р; земельну ділянку кадастровий номер 7323080400:02:004:0324 площею 0,2863 га Дністровський (Новоселицький) р-н, Балковецька с/р, - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 27.10.2023 на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_50 , а також на вилучені 21.10.2023 під час обшуку вказаного автомобіля грошові кошти 10500 грн та 100 євро, мобільні телефони марки «iPhone», НОМЕР_24 , НОМЕР_25 з сім-картами НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; «iPhone», НОМЕР_26 з сім-картою НОМЕР_12 ; «Sigma» НОМЕР_27 з сім-картою НОМЕР_10 ; «Nokia» НОМЕР_28 з сім-картою НОМЕР_11 - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2023 на грошові кошти в сумі 5750 Євро, що належать ОСОБА_4 - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 31.10.2023 на автомобіль марки «LEXUC», реєстраційний номер НОМЕР_29 , та на квартиру АДРЕСА_11 , що на праві власності належить ОСОБА_4 - скасувати.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права протягом 3 (трьох) років займатися діяльністю, пов`язаної із наданням логістичних послуг і перевезенням громадян через державний кордон України.
На підставіст.ст.75,76КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу  ОСОБА_4  до набрання вироком законної сили залишити заставу.
Після набрання вироком законної сили внесену заставу за ОСОБА_4 в розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які були внесені на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_19 , код НОМЕР_30 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , рахунок № НОМЕР_31 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 24.10.2023 року, номер квитанції 0254210052 повернути заставодавцю ОСОБА_51 .

Визнати винуватим  ОСОБА_5   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права протягом 2 (двох) років займатися діяльністю, пов`язаної із наданням логістичних послуг і перевезенням громадян через державний кордон України.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_5    від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу  ОСОБА_5    до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Після набрання вироком законної сили:
-арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.03.2024 на квартиру АДРЕСА_9 ; земельну ділянку кадастровий номер 7323080400:02:005:0069 площею 0,8137 га Дністровський (Новоселицький) р-н, Балковецька с/р; земельну ділянку кадастровий номер 7323080400:02:004:0324 площею 0,2863 га Дністровський (Новоселицький) р-н, Балковецька с/р, - скасувати; 
-арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 27.10.2023 на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , а також на вилучені 21.10.2023 під час обшуку вказаного автомобіля грошові кошти 10500 грн та 100 євро, мобільні телефони марки «iPhone», НОМЕР_32 , НОМЕР_33 з сім-картами НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; «iPhone», НОМЕР_34 з сім-картою НОМЕР_12 ; «Sigma» НОМЕР_35 з сім-картою НОМЕР_10 ; «Nokia» НОМЕР_36 з сім-картою НОМЕР_11 - скасувати;
-арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2023 на грошові кошти в сумі 5750 Євро, що належать ОСОБА_4 - скасувати; 
-арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 31.10.2023 на автомобіль марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_29 , та на квартиру АДРЕСА_11 , що на праві власності належить ОСОБА_4 - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази кримінального провадження:
- грошові кошти 10500 грн та 100 євро, мобільні телефони марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_37 , ІМЕІ НОМЕР_38 з сім-картами НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; «iPhone», НОМЕР_26 з сім-картою НОМЕР_12 ; «Sigma» НОМЕР_35 з сім-картою НОМЕР_10 ; «Nokia» НОМЕР_36 з сім-картою НОМЕР_11 , які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_21 , а кошти зберігаються в камері схову Чернівецької філії АТ « ІНФОРМАЦІЯ_22 » - повернути власнику ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_39 , ІМЕІ НОМЕР_40 , які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_21 - повернути власнику ОСОБА_8 ; 
- рюкзак, в якому знаходиться насос, надувний матрац, два дерев`яні предмета, які схожі на весла, пласкогупці (пасатижі) , які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_21 - знищити;
- грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) євро - 8 купюр номіналом по 100 євро - RB6374778962, X15229084547, S10524694912, S22183288108, N34107655278,X10814428838, X15325743098,L22133404967 та 4 купюри номіналом по 50 євро - UB2353420253, YA1515861998, SC2120229147, SA3544491596, які поміщені до сейф пакету № PSP1108153 та передані до камери схову для збергінання Чернівецькій філії АТ « ІНФОРМАЦІЯ_22 » - повернути ГУНП в Чернівецькій області; 
- грошові кошти в сумі 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) євро, які поміщені до сейф пакету № PSP1108153 та передані до камери схову для збергінання Чернівецькій філії АТ « ІНФОРМАЦІЯ_22 » - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «LG», IMEIНОМЕР_42, мобільний телефон марки «САМСУНГ», IMEIНОМЕР_43, мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max», IMEIНОМЕР_44, які зберігаються в камері схову ІНФОРМАЦІЯ_21 - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- автомобіль марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_41 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ( АДРЕСА_13 ) - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. 

Суддя: 	ОСОБА_52