Справа № 420/28285/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 листом №22685-21183/Н-02/8-1500/24 від 12.08.2024 року у поновленні з 01 січня 2024 року права на отримання основного розміру пенсії у розмірі не меншому 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на відповідний календарний рік. 
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням права на отримання основного розміру пенсії у розмірі не меншому 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на відповідний календарний рік, з виплатою суми недоотриманої пенсії за період з 01 січня 2024 року по момент фактичного проведення перерахунку основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є інвалідом 2-ї групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-категорії, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та знаходится на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Постановою Київського районного суду міста Одеси від 18.05.2011 року по справі №2а-847/11 встановлено право на отримання, зокрема, з 20 липня 2010 року, державно пенсії, яка повинна бути не меншою 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Станом на 01 січня 2024 року, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для непрацездатних осіб встановлено у розмірі 2361,00 грн. Враховуючи, встановлене Постановою суду, його право на отримання основного розміру пенсії у розмірі не меншому 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, він повинен отримувати основний розмір пенсії не менше 20658,75 грн. Однак, згідно, отриманої у квітні 2024 року, копії перерахунку пенсії станом на 01 березня 2024 року, йому нараховано та сплачується пенсія загальному розмірі 13916,42 грн., а основний розмір пенсії – 13674,54 грн. При цьому, пенсійна виплата розраховується без врахування встановленого Постановою суду права на основний розмір пенсії у розмірі не менш, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а розраховується виходячи з розміру середнього заробітку. Таким чином, позивач, всупереч, встановленому Постановою суду, праву на основний розмір пенсії не менш, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та висновкам рішення Конституційного суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)2021 отримує пенсійну виплату у значно меншому розмірі.
Ухвалою від 16.09.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
27.09.2024 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що із урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07.07.2021) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України. При цьому, Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, на яке посилається Позивач, не набуває ретроспективної дії у часі. 29.06.2021 Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021. За вказаних обставин, відсутні підстави для застосування норми ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Так, відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення, частина третя статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами. Оскільки станом на момент звернення Позивача до Головного управління та станом на сьогоднішню дату в Україні не було припинено воєнний стан, застосуванню підлягає чинна редакція частини 3 статті 54 Закону № 796-ХІІ. Відтак, посилання Позивача на рішення Конституційного Суду України від 03.04.2024 є безпідставним, оскільки зазначене рішення наразі не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та йому призначено пенсію як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 №796-ХІІ. 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2011р. у справі №2-а-847/11 визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Одеси з відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної пенсії за період з 18 серпня 2010 року по 18 лютого 2011 року; зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи з 18 серпня 2010 року по 18 лютого 2011 року відповідно до ст.ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та забезпечити відповідні виплати з врахуванням виплачених сум.
26.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату основної пенсії за період з 01.01.2024 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021, ст.54 Закону №796-ХІІ у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.
12.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом № 22685-21183/Н-02/8-1500/24 повідомило, що розмір пенсії обчислено із розрахунку 60% середньомісячного заробітку, визначеного з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-p(II)/2021 (далі - Рішення № 1-р(II)/2021) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII. Водночас, частину третю статті 54 Закон № 796-ХІІ визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-p(I)/2024 від 03.04.2024. Частина третя статті 54 утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами). З огляду на вищевказане, розмір пенсії визначено згідно норм чинного законодавства.
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсійне забезпечення осіб, які віднесені до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано положеннями ст.54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (надалі - Закон України №796-XII), яка неодноразово зазнавала змін.
Відповідно до ст.54 Закону України №796-XII у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 06.06.1996 №230/96-ВР (надалі - Закон України №230/96-ВР) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0тис. карбованців.
Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” (надалі - Закон України №1788-XII).
В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
28.12.2014 прийнято Закон України “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України” (надалі – Закон України №76-VIII), яким ст.54 Закону №796-XII викладено у такій редакції:
“Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986- 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань”.
Конституційний Суд України в Рішенні від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 дійшов висновку, що положення ч.3 ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII не відповідають Конституції України (є неконституційними) та встановив, що громадяни України, на яких поширюється дія ст.54 Закону №796-ХІІ, мають право на відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії ч.3 ст.54 цього Закону в редакції Закону №76-VIII. 
З метою реального поновлення у правах громадян України, на яких поширюється дія ст.54 Закону №796-ХІІ, Конституційний Суд України вважав, що держава зобов`язана розробити порядок (юридичний механізм) відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII.
Конституційний Суд України Рішенням від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 встановив строк втрати чинності нормою закону, що визнана неконституційною, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.
На виконання Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон №1584-ІХ, яким внесено зміни до Закону №796-ХІІ, в тому числі в частині визначення розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, за змістом ч.3 ст.54 Закону України №796-ХІІ (в редакції Закону України №1584-ІХ) розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності – 6000грн.; для II групи інвалідності – 4800грн.; для III групи інвалідності – 3700грн.; для дітей з інвалідністю – 3700грн.
Таким чином, ст.54 Закону України №796-ХІІ в редакції Закону України №1584-ІХ визначені розміри пенсій, які є нижчими, аніж ті, що були встановлені зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 вирішуючи питання застосування ст.54 Закону України №794-ХІІ у редакції Закону України №230/96-ВР зазначив, що незважаючи на те, що формально законодавець виконав рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (щодо внесення відповідних змін до Закону №796-ХІІ в частині надання повноважень уряду визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), проте встановлені ст.54 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону №1584-IX) нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР. Врахувавши зазначене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, вказала, що прийняттям Закону №1584-IX не досягаються всупереч рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З урахуванням наведеного, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 сформувала висновок про те, що оскільки внесеними Законом№1584-IX змінами до ст.54 Закону №796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР, то до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.
Вказана правова позиція також підтримана Верховним Судом у постановах від 31.01.2025 у справі № 240/1126/24, від 15.04.2025 у справі №240/66/24, від 23.04.2025 у справі №460/10731/24, від 13.05.2025 у справі №580/7747/24, від 21.05.2025 у справі №580/7691/24.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорії 1), особою з інвалідністю ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . 
Водночас, виплату, належної позивачу пенсії, здійснено відповідачем в розмірах менших, ніж передбачено ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР.
Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24, суд вважає, що позивач має право на отримання пенсії, передбаченої ст.54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, а тому дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР є протиправними.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.
Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 листом № 22685-21183/Н-02/8-1500/24 від 12.08.2024 року у поновленні з 01 січня 2024 року права на отримання основного розміру пенсії у розмірі не меншому 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на відповідний календарний рік. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням права на отримання основного розміру пенсії у розмірі не меншому 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на відповідний календарний рік, з виплатою суми недоотриманої пенсії за період з 01 січня 2024 року по момент фактичного проведення перерахунку основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів