КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2026 року справа №320/2235/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄРДПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
Суть спору.
До Київського окружного адміністративного суду звернувся  ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі – відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 виплаченої 23.07.2024 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 320/54/22;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 виплаченої 23.07.2024 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 320/54/22.
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2023 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2016 року та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016 - 2017 роки у загальній сумі 5096,81 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою. 
23.07.2024 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 43053,08 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.
Проте відповідачем в порушення статті 4 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
07.02.2025 відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог. 
Відповідач вказує, що на день виключення зі списків особового складу Позивач відповідно до вимог абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008, був повністю забезпечений грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Всі виплати здійснено в належних розмірах, тому для виплати середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні не має ніяких підстав. Здійснений відповідачем розрахунок і виплата сум належних позивачу при звільненні, позивачем не оскаржувалися. Доказів звернення позивача до суду з позовом про нарахування/не нарахування суми під час звільнення позивачем не надано. Оскільки при нарахуванні і виплаті позивачу сум, належних при звільненні, був відсутній спір щодо їх розміру, підстави для застосування до спірних правовідносин відсутні.
Звертаю у вагу, що право на виплату компенсації втрати частини доходу у зв?язку з порушенням строків виплати грошової компенсації втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 у зв?язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 виплаченої 23.07.2024 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду підпадає під гарантії, передбачені статті 46 Конституції України можуть бути тимчасово обмежені в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Відповідач також вказує, що тривалий час позивач, зловживаючи своїми правом не звертався за судовим захистом своїх прав чотири роки тобто звернувся до суду лише у грудні 2021 року, щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017, тим самим фактично штучно ним створені умови для збільшення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 та виникнення необґрунтованого обтяження відповідача, що є порушенням принципу рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
З урахуванням наведеного просить у позові відмовити.
Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М.Я.
Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Встановлені судом фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 (далі – позивач) з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
05.05.2017 року позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 05.05.2017 року №128 було звільнено з військової служби за станом здоров`я.
20.09.2021 року позивачем було направлено заяву до відповідача з проханням виплатити наявну заборгованість з виплати грошового забезпечення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у справі №320/54/22 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а також нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016- 2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
21.12.2023 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2016 року та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016- 2017 роки у загальній сумі 5096,81 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №320/54/22 рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення розміру індексації у визначені сумі скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 43708,71 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум. 
23.07.2024 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 43053,08 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.
Судом встановлено, що компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідачем не виплачено на користь позивача.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. 
Щодо вимоги компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 23.07.2024. 
У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані ЗакономУкраїни «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі – Закон № 2050-ІІІ).
Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно із статтею 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 159 від 21.02.2001, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі – Порядок № 159).
Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 13.01.2020 в справі №803/203/17, від 14.05.2020 у справі № 816/379/16, від 30.09.2020 у справі № 280/676/19, від 15.09.2020 у справі №240/11882/19, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20, від 05 07.2022 у справі №420/7633/20, від 29.03.2023 у справі №120/9475/21-а, від 12.09.2024 у справах №400/5837/23, №240/18489/23, від 10.10.2024 у справі №280/5397/19, від 18.12.2024 у справі №755/15005/23 та інших досліджував питання правової природи компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та умов її здійснення.
У вказаних постановах Верховний Суд зазначав, що основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.
Тобто компенсація за порушення строків виплати доходу виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата, індексація тощо) особи (працівника) з вини відповідача (роботодавця) не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари і послуги.
Дія норм Закону № 2050-III та Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
Виплата компенсації втрати частини доходів проводиться незалежно від порядку і підстав їх (доходів) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.
У постанові від 29.05.2025 у справі № 640/12053/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків. 
Право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється шляхом множення суми «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Тобто зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
У постановах від 24.01.2025 у справі № 380/1607/24 та від 04.09.2025 у справі № 420/16557/24 Верховний Суд вказав, що компенсація, передбачена Законом № 2050-III і Порядком №159, виплачується саме у разі порушення строків виплати доходу, а не у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі судового рішення, несвоєчасного виконання рішення суду тощо.
У постановах від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі № 420/7633/20 Верховний Суд вказав, що право особи на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати виникає з моменту фактичного порушення строку виплати доходу. Тобто така компенсація підлягає нарахуванню за весь період невиплати відповідного доходу.
Враховуючи те, що лише 23.07.2024 відповідачем на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 43053,08 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5% позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 18.01.2016 по 23.07.2024.
Доводи відповідача про те, що для виплати середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні не має ніяких підстав на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України судом до уваги не беруться, оскільки позивач не просить виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а просить виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на підставі статті 2 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”. 
Указані виплати є різними за свою юридичною природою та підлягають різному правовому регулюванню.
Також, суд не беру до увагу твердження відповідача, що при вирішенні судового спору про виплату та нарахуванні індексації було порушені його права в частині принципу рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Суд наголошує, що 23.07.2024 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №320/54/22 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2016 року по 05.05.2017 року із застосування базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 43053,08 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, а відтак указані правовідносини не є предметом розгляду цієї адміністративної справи. 
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 17, 77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
в и р і ш и в:
1. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄРДПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 виплаченої 23.07.2024 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 320/54/22;
3. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 18.01.2016 по 23.07.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2016 по 05.05.2017 виплаченої 23.07.2024 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 320/54/22.
4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя Вісьтак М.Я.