Справа № 630/1632/25
Провадження № 2/630/118/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сухорукова І.М.,
за участю секретаря Дубрової А.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що уклав шлюб з ОСОБА_2 27 липня 2024 року. З відповідачкою має спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Життя сторін не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2025 року. Шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться.
Ухвалою суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, на примирення не згоден, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, де вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу.
Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 27 липня 2024 року, відповідно до актового запису № 1605, зареєстрованого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Прізвище подружжя після укладення шлюбу ОСОБА_5 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість.
Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, обов`язки подружжя та ведення спільного господарства. Під час сумісного проживання взаєморозуміння подружжя не знайшли, у зв`язку з чим припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2025 року, відновлення сімейних відносин неможливо.
За таких обставин суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.
Суд не стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, оскільки позивач не наполягає на цьому. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112, 113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 липня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1605.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони: 
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
відповідачка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя         І.М. Сухоруков