ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/15972/25	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року (суддя Боженко Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 04.08.2025 року) у адміністративній справі №160/15972/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу певні періоди роботи, суд–

в с т а н о в и в:
          У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту – відповідач(, в якому просила визнати протиправним рішення відповідача №046450016194 від 25.04.2025 року щодо відмови у призначенні їй пенсії  згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача повторно розглянути її заяву від 16.04.2025 року про призначення пенсії згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати зарахувати до її страхового стажу періоди роботи в колгоспі ім. Леніна Олександрівського району Донецької області з 01.07.1986 року по 17.10.1994 року, згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 17.10.1994 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року позовні вимоги задоволені частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.04.2025 року №046450016194, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.04.2025 року з урахуванням довідки від 01.04.2025 року №07-05/98, а також з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що за період роботи в колгоспі ім. Леніна Олександрівського району Донецької області з 01.07.1986 року по 17.0.1994 року у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 17.10.1994 року повна інформація про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві та його виконання відсутня.  Апелянт зазначив, що у наданій архівній довідці №07-05/98 від 01.04.2025 року зазначено, що в документах архівного фонду колгоспу ім. Леніна  Олександрівського району Донецької області в особових рахунках з нарахування заробітної плати є відомості про відпрацьовані людино-дні ОСОБА_1 за 1987-1989 роки; що стосується стажу за період роботи за 1990 – 17.10.1994 роки, то він взагалі не підтверджений архівними довідками, оскільки в архівній довідці №07-05/98 від 01.04.2025 року зазначено, що підтвердити стаж роботи немає можливості, у зв`язку з тим, що в наявних на зберіганні документах такі відомості відсутні.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Головного управління в Івано-Франківській області від 25.04.2025 року №046450016194 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що спірні період роботи в колгоспі не зараховано згідно довідки, оскільки в первинних документах ім`я та по-батькові значаться у скороченій формі. Суд врахував, що архівну довідку від 01.04.2025 року №07-05/98, видану Трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, згідно якої в особових рахунках з нарахування заробітної плати колгоспу ім. Леніна наявні відомості щодо « ОСОБА_1 » за 1986-1989 роки. Фактично в довідці вказано кількість людино-днів у місяці 1987-1989 років. Суд врахував, що в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 від 17.04.1994 року НОМЕР_1 відображено відомості про роботу ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2, 3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 та прийшов до висновку про те, що в довідці вказані відомості саме про ОСОБА_1 , оскільки довідка узгоджується з трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 . Суд зазначив, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Суд вважав передчасними позовні вимоги про  зобов`язання зарахувати страховий стаж згідно трудової книжки, оскільки відмова в зарахуванні трудового стажу згідно трудової книжки у спірному рішенні відсутня. Суд вважав належним способом захисту прав ОСОБА_1 зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням спірної довідки, а також правової оцінки суду, висловленої у цьому рішенні.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.04.025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, щ за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 25.04.2025 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та рішення №046450016194 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії; до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно довідки від 01.04.2025 року №07-05/98, оскільки в первинних документах ім`я та по-батькові значаться у скороченій формі.
Згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 17.04.1994 року, ОСОБА_1 01.071986 року прийняти членом колгосп ім. Леніна на посаду завідуючої столової (протокол №7 від 01.07.1986 року та 170.1994 року звільнена з членів колгоспу за власним бажання (протокол №8 від 17.10.1994 року).
Згідно архівна довідка від 01.04.2025 року №07-05/98, виданої Трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області в особових рахунках з нарахування заробітної плати колгоспу ім. Леніна наявні відомості щодо « ОСОБА_1 » за 1986-1989 роки працювала; в довідці вказано кількість людино-днів у місяці 1987-1989 років.
Відповідно до частин 1, 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в довідці вказані відомості саме про ОСОБА_1 , оскільки довідка узгоджується з трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 ; виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки особа не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року у адміністративній справі №160/15972/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова