ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/668/26 Справа № 204/10571/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Безрук Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 18 грудня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
за участю:
захисника — Ванжула Я.В. (в режимі відеоконференції), 

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 605,60 гривень. 
Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2025 року о 00:50 у м. Дніпро по вул. Братів Горобців, 53А ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат тесту –0,80 проміле. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 30 вересня 2025 року о 00:50 у м. Дніпро по вул. Братів Горобців, 53А ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинено повторного протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР України.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. 
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив визнати причини пропуску строку поважними.
На думку апелянта, постанова суду є такою, що підлягає скасуванню. 
Вказує, що суд першої інстанції не забезпечив рівність сторін і змагальність. 
Вказує, що в постанові суд першої інстанції посилається на рапорт працівника поліції, який не має до нього відношення, оскільки у вказаному рапорті описано зупинку водія ОСОБА_2 . На його думку, вказане свідчить про технічну помилку або компіляцію різних матеріалів, що вимагає критичної перевірки судом. 
Зазначає, що матеріали справи не містять доказів законності його зупинки працівниками поліції. 
Крім того, посилається що суд першої інстанції не надав учасникам процесу доступу до матеріалів справи, а саме до відеозапису для ознайомлення. 
Вказує, що судом було проігноровано клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи.
В судове засідання апеляційного суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи думку захисника Ванжула Я.В., який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.
В судовому засіданні захисник підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 468946 від 30.09.2025; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 816363 від 30.09.2025 року; рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області від 30.09.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківку приладу Drager, тест № 3753; довідку УПП в Дніпропетровській області від 03.10.2025; постанову серії ЕНА № 4284863 від 16.03.2025; відеозаписи з нагрудних камер поліцейських від 30.09.2025. 
Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 468946 від 30.09.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (т.1 а.с.1), 30 вересня 2025 року о 00:50 у м. Дніпро по вул. Братів Горобців, 53А ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат тесту –0,80 проміле. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Подію зафіксовано на нагрудну бодікамеру №472506, 471506. 
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “надам у суді”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 . 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 816363 від 30.09.2025 року (т.2 а.с.1), 30 вересня 2025 року о 00:50 у м. Дніпро по вул. Братів Горобців, 53А ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинено повторного протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР України.
У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “надам у суді”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 . 
Згідно рапорту інспектора УПП в Дніпропетровській області від 30.09.2025, відповідно до якого 30.09.2025 за порушення вимог п. 19.1а ПДР України, а саме керування транспортним засобом в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, було зупинено транспортний засіб «Hyundai Matrix», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд водія проведено у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер. Результат тесту позитивний — 0,80 проміле. Водія відсторонено від керування транспортними засобами.
Також було встановлено, що водій ОСОБА_1 не має права керування таким транспортним засобом та вчинив правопорушення повторно протягом року.
На ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР 1 № 468946 від 30.09.2025 та протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП серії ААД № 816363 від 30.09.2025.
Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП, автомобіль залишено на місці без порушень ПДР.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя, на місці проведено огляд водія з використанням приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду позитивний – 0, 80 проміле. З результатом огляду водій згоден, що засвідчив своїм підписом. 
Згідно роздруківки приладу Drager, тест № 3753, відповідно до якої у ОСОБА_1 виявлено 0, 80 проміле. 
Згідно постанови серії ЕНА № 4284863 від 16.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до довідки УПП в Дніпропетровській області від 03.10.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Апеляційним судом переглянути відеозаписи з нагрудних камер поліцейських від 30.09.2025, відповідно до яких зафіксовано, що особа тікає від поліцейських. У момент, коли працівники поліції наздогнали ОСОБА_1 , на питання поліцейських ОСОБА_1 відповів, що тікав, оскільки боявся, що на нього може бути накладено стягнення у вигляді штрафу. Під час перевірки документів ОСОБА_1 пояснив, що посвідчення водія не має, раніше вже притягувався до відповідальності за керування транспортним засобом, у зв`язку з керуванням за відсутності посвідчення водія. Перебуваючи біля автомобіля ОСОБА_1 попросив у працівників поліції дозволу вимкнути двигун, оскільки він перед тим, як вийти з автомобіля цього не зробив. Поліцейськими було повідомлено водію про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу. ОСОБА_1 пояснивши, що при проходженні огляду прилад покаже, що він перебуває у стані сп`яніння, оскільки він вживав алкоголь, пройти огляд погодився. Після проходження огляду водію повідомлено результати огляду, які водій не заперечував.
Отже апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також керування транспортним засобом особою, яка не права транспортним засобом, повторно протягом року.
Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчинених ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчинених правопорушень та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, а також керував транспортним засобом, не маючи права керування ним, повторно протягом року.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, при обставинах встановлених постановою судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18.12.2025 року, чим було порушено вимоги п.2.9а, п. 2.1.а ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ч.5 ст. 126 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.
Аналізуючи твердження апелянта щодо неправомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , спростовано рапортом інспектора поліції та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до яких встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, у зв`язку з тим, що автомобіль у темну пору добу рухався без увімкненого ближнього світла фар, чим було порушено вимоги ПДР.
Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Відповідно до ж до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було.
Посилання захисника щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 спростовано відомостями протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 468946, серії ААД № 816363, відповідно до яких ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, що останній підтвердив, поставивши свій підпис, автентичність якого стороною захисту не заперечувалось.
Аналізуючи заперечення захисника щодо порушення прав ОСОБА_1 , що виразилося у ненаданні йому для ознайомлення відеозапису, суд зазначає, що відповідно до досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 не просив надати йому такі відеозаписи. Окрім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку поліцейського при складанні протоколу про адміністративне правопорушення надавати особі для ознайомлення відеозаписи з нагрудних камер.
Посилання захисника в тій частині, що роздруківка приладу Драгер є нечіткою та неможливою до читання, спростовано дослідженими судом доказами, а саме роздруківкою приладу Драгер, відповідно до якої чітко вбачається прилад, який використовувався для огляду, його серійний номер, відображено дату і час огляду, номер тесту та його результат.
Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст. 126 КУпАП КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення згідно вимог ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чечелівського районного суду м.Дніпра від 18 грудня 2025 року, задовольнити та поновити строк. 
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення. 
Постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 18 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко