Справа № 161/24604/25 
Провадження № 1-кп/161/187/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 січня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12025035580000814 від 09.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджану, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, працює водієм Картонно-паперової фабрики, учасник війни в Афганістані, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 08 листопада 2025 року, близько 13 години 50 хвилин, перебуваючи на сходинковій клітці поруч квартири АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , умисно завдав йому один удар кулаком правої руки в ділянку носа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа без зміщення, крововиливу та забійної ранки сльозової оболонки верхньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 визнав повністю. Не оспорюючи фактичних обставин, суду надав показання про те, що 08 листопада 2025 року, близько 13 години 50 хвилин, перебуваючи на сходинковій клітці поруч квартири АДРЕСА_2 , в ході тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , умисно завдав йому один удар кулаком правої руки в ділянку носа. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що на даний час цивільний позов не заявлятиме, не заперечив щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, покарання просив призначити на розсуд суду. 
Прокурор у дебатах просив суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді максимального штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття. 
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні.
Поряд з цим, призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є пенсіонером, однак працює, є особою похилого віку (повних 65 років) вчинене ним кримінальне правопорушення згідно із ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, потерпілий не наполягав на призначенні суворого покарання. Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є учасником війни в Афганістані. У судовому засіданні вибачився за скоєне перед потерпілим та запевнив, що подібних правопорушень у майбутньому не допускатиме.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі. 
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 110, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, 

п о с т а н о в и в :

Визнати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду   ОСОБА_1