Справа № 362/741/26 
Провадження № 1-кп/362/409/26 
ВИРОК
Іменем України
05.02.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 , 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 12025111030002529, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, із повною середньою освітою, працюючого в ТОВ "Будівельна компанія "Мега Стайл" на посаді лицювальника-плиточника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 263, частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України (далі – КК України),

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, 14.07.2025 в обідній час, перебуваючи у місті Києві поблизу станції метро "Теремки", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на носіння без передбаченого законом дозволу холодної зброї, усвідомлюючи заборону її вільного обігу, умисно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи ніж, який відноситься до холодної зброї та виготовлений кустарним способом, для використання у власних цілях, який незаконно зберігав до моменту вилучення працівниками поліції 04.12.2025.
В подальшому, 04.12.2025, близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку із ОСОБА_8 .
Почувши, що остання викликала працівників поліції, ОСОБА_6 взяв ножа, який відноситься до холодної зброї, та маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї примотав його скотчем до руки.
Цього ж дня, близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 , після прибуття працівників поліції, тримаючи у руці ніж, здійснював активне переслідування за ними, демонструючи та тримаючи напоготові вказаного ножа, здійснивши таким чином носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, цього ж дня о 21 год. 34 хв. ОСОБА_6 затримано працівниками поліції. Під час затримання, задля безпеки оточуючих та безпосередньо працівників поліції останніми вибито ножа з руки ОСОБА_6 на землю.
Після цього, в період часу з 22 год. 02 хв. по 22 год. 37 хв. 04.12.2025 в присутності понятих під час проведення огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 на землі виявлено та вилучено ніж, виготовлений кустарним способом, що відноситься до холодної зброї, який ОСОБА_6 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за частиною другою статті 263 КК України як носіння іншої холодної зброї – ножа без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 04.12.2025 близько 19 год. 00 хв. інспектори полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – полк патрульної поліції) сержант поліції ОСОБА_4 та сержант поліції ОСОБА_5 , являючись згідно з положеннями статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейськими, будучи відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" працівниками правоохоронного органу, у складі екіпажу "Вулкан 0803" несли службу на службовому автомобілі "Peugeot 301", номерний знак НОМЕР_1 , у форменому одязі, патрулюючи Білоцерківський район Київської області.
Цього ж дня, близько 20 год. 20 хв. працівники полку патрульної поліції екіпажу "Вулкан 0803" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на службовий планшет отримали повідомлення про необхідність виїзду за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства.
Прибувши на виклик, близько 20 год. 45 хв. поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виявили на вулиці поблизу будинку № 8 по вул. Набережній в селі Лосятин Білоцерківського району Київської області ОСОБА_6 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який поводив себе агресивно, виражався в бік поліцейських нецензурною лайкою, при цьому тримав у руці ніж, ігноруючи встановлені норми поведінки, продовжував висловлюватися та вчиняти протиправні дії, спрямовані на приниження честі та гідності працівників поліції.
З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_6 інспектори полку патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_4 та сержант поліції ОСОБА_5 висунули законну вимогу покласти ніж на землю та відійти на безпечну відстань.
Однак ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч пред`явленій останньому законній вимозі, відмовився її виконувати та розуміючи протиправність своїх дій, вперто не бажаючи їх припиняти, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, діючи умисно, висловив до працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погрозу вбивством та довів до відома останніх намір позбавити їх життя за допомогою ножа, який тримав у руці, супроводжуючи це активними діями по переслідуванню поліцейських, а також демонструючи та тримаючи напоготові вказаного ножа.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за частиною першою статті 345 КК України як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
ІІ. Позиція учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні підтримав пред`явлене обвинувачення. Просив суд із урахуванням позиції обвинуваченого здійснювати розгляд кримінального провадження, ураховуючи вимоги частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), та обмежитись допитом обвинуваченого та документами, що характеризують обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат і речових доказів. Зауважив, що йому зрозуміло неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор зазначив, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підтвердив перебування в стані алкогольного сп`яніння під час їх скоєння, щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, проживає сім`єю, має на утриманні малолітню дитину та пасинка, тобто має сталі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 263 та частиною першою статті 345 КК України, та призначити йому покарання: за частиною другою статті 263 КК України – у виді позбавлення волі на строк один рік, за частиною першою статті 345 КК України – у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Також прокурор висловився щодо недоцільності обрання чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і, не оспорюючи фактичні обставини, про які зазначено в обвинувальному акті, місця та часу вчинення правопорушень, з приводу пред`явленого йому обвинувачення, показав, що дійсно влітку 2025 року придбав ножа у невстановленої особи на ринку поблизу метро "Теремки" в місті Києві з метою використання вдома по господарству, який зберігав у своєму автомобілі. 04.12.2025 він ( ОСОБА_6 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм пасинком, після чого дружина викликала працівників поліції. Він, знаючи це, взяв ножа та примотав його скотчем до руки. По приїзду працівників поліції вів себе неадекватно, виражався нецензурною лайкою, погрожував працівникам поліції ножем, у зв`язку з чим останні викликали на допомогу ще один наряд поліції, після приїзду якого він був затриманий працівниками поліції. Ножа в нього вилучили при затриманні. Про свої дії шкодує та щиро розкаюється, вважає, що на нього вплинув стан алкогольного сп`яніння, до цього таких дій не допускав, нікому ножем не погрожував. На сьогодні перестав вживати алкогольні напої, налагоджує відносини з сім`єю. 
Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин відповідних кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений зазначив, що визнання винуватості є добровільним, показання надані без жодного тиску/впливу з боку інших осіб; підтвердив усвідомлення неможливості оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію свого підзахисного, погодилась з розглядом кримінального провадження в скороченому порядку згідно з вимогами частини третьої статті 349 КПК України. При призначенні покарання просила врахувати, що її підзахисний є учасником бойових дій та щиро розкаявся у скоєному, вчинене може бути наслідком перебування обвинуваченого у зоні бойових дій та перенесеного стресу, просила суд суворо не карати.
Потерпілий  ОСОБА_4 повідомив, що йому зрозуміло про неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку, звертатися з цивільним позовом не планує, у призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Потерпілий  ОСОБА_5 повідомив, що йому зрозуміло про неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку, звертатися з цивільним позовом не планує, при призначенні покарання просив врахувати, що шкода в першу чергу була завдана сім`ї обвинуваченого, зокрема його пасинку. Просив призначити міру покарання, достатню для усвідомлення обвинуваченим його протиправних дій та недопущення в подальшому його протиправної поведінки.

ІІІ. Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд у порядку частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат. 
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

ІV. Висновки суду щодо пред`явленого обвинувачення
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за частиною другою статті 263 КК України як носіння іншої холодної зброї – ножа без передбаченого законом дозволу та за частиною першою статті 345 КК України як погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

V. Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують
та обтяжують покарання
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що кримінальні правопорушення за частиною другою статті 263, частиною першою статті 345 КК України є нетяжкими злочинами, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має сім`ю, постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, з 05.03.2022 по 02.01.2023 проходив військову службу у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання:
за частиною другою статті 263 КК України – у виді одного року позбавлення волі;
за частиною першою статті 345 КК України – у виді двох років позбавлення волі.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Разом з тим суд бере до уваги, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Отже, ураховуючи тяжкість та усі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на ставлення обвинуваченого до скоєного, який беззаперечно визнав свою винуватість у вчинених правопорушеннях, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття), та обставини, що його обтяжує (вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння), зважаючи на особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, має сім`ю, постійне місце проживання, як військовослужбовець Збройних Сил України приймав участь у відсічі військової агресії російської федерації проти України, беручи до уваги позиції прокурора та потерпілих, висловлені в судових дебатах, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків у відповідності до статті 76 КК України.
На думку суду, таке покарання, без ізоляції від суспільства, в умовах контролю поведінки обвинуваченого уповноваженим органом з питань пробації є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом установлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 05.12.2025 ОСОБА_6 було фактично затримано 04.12.2025 о 21 годині 34 хвилини у порядку статті 208 КПК України до обрання запобіжного заходу. 
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2025 у справі № 357/20081/25 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на два місяці, до 05.02.2026 включно, дія якого не продовжувалася. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.01.2026 у справі № 357/20761/25 змінено умови запобіжного заходу в частині місця відбування та покладених на ОСОБА_6 обов`язків, в решті умов залишено без змін.
Таким чином, відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 04.12.2025 до 06.12.2025 (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні на загальну суму 1782 гривні 80 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та статей 50, 65-67, 75, 76, 263, 345 КК України, керуючись статтями 100, 124, 126, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 263, частиною першою статті 345 КК України, та призначити йому покарання:
- за частиною другою статті 263 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за частиною першою статті 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
2. На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
3. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 лютого 2026 року.
4. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
5. На підставі статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.12.2025 до 06.12.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
6. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
7. Речові докази і документи у кримінальному провадженні: 
шнурок чорного кольору із вставками жовтого кольору на застібці, де наявне: кільце із металу жовтого кольору типу "печатка", на поверхні якого вставка метала срібного кольору із каменем білого кольору; кільце із металу жовтого кольору типу "обручка"; сережка із металу сірого кольору округлої форми із гравіюванням на поверхні виробу; кільце із металу жовтого кольору типу "печатка", на поверхні якого вставка каменю чорного кольору та камінець білого кольору; сережка із металу сірого кольору округлої форми; хрестик із металу жовтого кольору; годинник чорного кольору, типу тактичний, де ремінець від`єднано від механізму; в`язка із вмістом ключів: два металеві ключі, ключ та автоматичний ключ "Volkswagen", брилок круглої форми із цифрою "4"; мобільний телефон марки "Samsung" ЙМЕЙ 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 , які згідно з розпискою від 06.12.2025 передані на зберігання ОСОБА_6 , – залишити в його розпорядженні;
відеофайли із присвоєною назвою "clip-0", "clip-1", "clip-2", "clip-3", "clip-4", "clip-5", "clip-6", "clip-7", "clip-8", "clip-9", "clip-10", "clip-11" та "clip-12" - тип файлів "MP4" (.mp4), які містяться на оптичному DVD-R диску у кількості 2-х штук, 120 min, 4,7 ГВ, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження;
відеофайли із присвоєною назвою "clip-1", "clip-5", "clip-8", "clip-0" та "clip-9" - тип файлу "MP4" (.mp4), які містяться на DVD-R дисках, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження;
ніж, який поміщено до спеціального пакету № 4102931 та передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського районного управління поліції відповідно до квитанції № 1245 від 11.12.2025, - знищити.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя            ОСОБА_1