печерський районний суд міста києва

Справа № 757/11618/25-ц 
пр. № 2-5459/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Литвинової І. В.,
за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Матіюка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення винагороди за сприяння процесу приватизації об`єкта,

УСТАНОВИВ:
І. Позиція сторін у справі.
У березні 2025 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив стягнути з Фонду державного майна України на його користь винагороду за сприяння процесу приватизації об`єкта в розмірі 316 801,92 грн.
В обґрунтування вимог позову вказано, що 01 лютого 2024 року між Фондом державного майна та ОСОБА_1 укладено трудовий контракт як з директором ДКП «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство», затверджений наказом Фонду державного майна України 01 лютого 2024 року № 192, відповідно до п. 1.1. якого Керівник зобов`язується здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством майна, забезпечувати виконання рішень Фонду. Розділом 4 контракту визначені умови матеріального забезпечення Керівника, серед яких встановлені заробітна плата у вигляді посадового окладу та винагорода за сприяння процесу приватизації. Підставами для виплати винагороди за сприяння процесу приватизації об`єкта є виконання завдань органу приватизації, передбачених Переліком заходів, а також факт завершення приватизації. 17 червня 2024 року між Фондом державного майна України та ТОВ «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1» підписано Акт приймання - передачі об`єкту приватизації. 05 липня 2024 року наказом регіонального відділення Фонду по місту Києву за № 784 завершено приватизацію єдиного майнового комплексу державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство».
З метою приватизації ДКП «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство», позивач виконав всі вимоги контракту, тому згідно умов контракту, на його думку, йому має бути виплачена винагорода за сприяння процесу приватизації. Позивач направив лист до Фонду державного майна України з вимогою про виплату винагороди, проте отримав відмову.
Таким чином, оскільки відповідач прийняв рішення про виплату винагороди, включивши відповідний пункт до трудового контракту, приватизація єдиного майнового комплексу завершена, позивач з метою сприяння приватизації виконав всі вимоги трудового контракту, а відповідач відмовляється виплатити винагороду на виконання умов трудового контракту, то така винагорода як додаткова заробітна плата підлягає стягненню на підставі рішення суду.
Представник відповідача Фонду державного майна України направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зокрема посилаючись на те, що план підготовки об`єкта до приватизації із зазначенням переліку завдань, які мав виконувати позивач, Фондом не затверджувався; позивач не надав доказів виконання саме тих завдань органу приватизації, за які передбачена винагорода. Крім того, строк між укладенням контракту та договором купівлі-продажу є об`єктивно коротким, що унеможливлює виконання позивачем завдань зі збереження активів; борг із заробітної плати підприємства зріс з 3, 93 млн станом на 01лютого 2024 року до 5, 02 млн грн. станом на 01 липня 2024 року, тобто позивач допустив зростання заборгованості; ціна продажу 198 млн грн. помилково розрахована позивачем - реальна ціна без ПДВ становила 165 001 000 грн, а з ПДВ - 198 млн грн, але винагорода розраховується від ціни без ПДВ; Фонд не є належним відповідачем, оскільки виплата винагороди мала здійснюватися за рахунок покупця. За таких підстав просив відмовити у задоволенні позову.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.
11 березня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 14 березня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
19 березня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.
16 квітня 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву.
25 серпня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовну заяву підтримував, просив її задовольнити.
Представник відповідача Матіюк Д.В. в засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
ІІІ. Фактичні обставини справи.
14 жовтня 2022 року Кабінетом Міністрів України ухвалене розпорядження № 910 - р на підставі якого згідно акту приймання - передачі від 10 лютого 2023 року зі сфери управління Міністерства соціальної політики України до сфери управління Фонду державного майна України передано єдиний майновий комплекс державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство».
01 лютого 2024 року між Фондом державного майна та ОСОБА_1 укладено Контракт з директором Державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство», затверджений наказом Фонду державного майна України 01 лютого 2024 року № 192.
29 лютого 2024 року відбувся електронний аукціон з продажу єдиного майнового комплексу державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство». Переможцем аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1».
03 квітня 2024 року між Фондом державного майна України та ТОВ «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1» укладено договір купівлі - продажу об`єкта приватизації № 1375.
Згідно пункту 1.1 Договору купівлі - продажу Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 198 001 200, 00 грн.
17 червня 2024 року між Фондом державного майна України та ТОВ «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1» підписано Акт приймання - передачі. Згідно умов договору купівлі - продажу Покупець набуває право власності на Об`єкт приватизації після укладення Договору купівлі - продажу та підписання Акту приймання передачі.
05 липня 2024 року наказом регіонального відділення Фонду по місту Києву за № 784 завершено приватизацію єдиного майнового комплексу державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство».
10 жовтня 2024 року почато процедуру ліквідації Державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно - ортопедичне підприємство».
11 грудня 2024 року позивач звернувся із заявою до Фонду державного майна України про перерахування на його рахунок суми винагороди за сприяння процесу приватизації об`єкта в розмірі 316 801, 92 грн.
Листом від 09 січня 2025 року, Фонд державного майна України повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати винагороди за сприяння процесу приватизації єдиного майнового комплексу ДКП «Київське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство», встановлені постановою КМУ від 19 травня 1999 року № 859.
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата складається з основної та додаткової. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно із ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.
Відповідно до підп.6 п.1 постанови КМУ «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» від 19.05.1999р. №859 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 17.03.2021р. №210) керівникам центральних органів виконавчої влади надано право встановлювати винагороду за сприяння процесу приватизації об`єкта, що полягає у виконанні завдань органу приватизації, зокрема за забезпечення збереження вартості активів об`єкта приватизації, недопущення зростання його боргових зобов`язань, забезпечення проведення у разі необхідності у визначені строки інвентаризації та переоцінки активів об`єкта приватизації, реєстрації установчих документів, реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, забезпечення на вимогу Фонду державного майна доступу до інформації про об`єкт приватизації за визначеним переліком, у відсотковому розмірі від ціни його продажу за результатами завершення приватизації. Рішення про виплату такої винагороди приймається щодо конкретного об`єкта приватизації під час укладання контракту з його керівником згідно із затвердженим Фондом державного майна планом підготовки до приватизації відповідного об`єкта із визначеним переліком завдань органу приватизації.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 березня 2021 року № 210 державний орган приватизації в межах своїх повноважень повинен забезпечувати врахування передбачених у контракті умов виплати винагороди керівникам підприємств, що перебувають у державній власності, та об`єднань державних підприємств під час формування умов продажу об`єктів приватизації.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року № 910-р, актом приймання-передачі віл 10 лютого 2023 року із сфери управління Міністерства соціальної політики України до сфери управління Фонду передано єдиний майновий комплекс Державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство».
Приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 432 (із змінами), інших законодавчих та нормативно-правових актів.
Відповідно до вимог частини третьої статті 11 Закону наказом Фонду від 25 вересня 2023 року № 1698 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04 січня 2022 року № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (зі змінами)» єдиний майновий комплекс державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство» було включено до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.
Органом приватизації об`єкта визначено Регіональне відділення Фонду по місту Києву.
Наказом Регіонального відділення від 03 жовтня 2023 року № 1033 прийнято рішення про приватизацію об`єкта шляхом продажу на аукціоні з умовами.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 15 Закону об`єкти соціально-культурного призначення приватизуються з умовою збереження профілю діяльності.
29 лютого 2024 року в електронній торговій системі відбувся електронний аукціон з продажу єдиного майнового комплексу державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство» (https://prozorro.sale/auction/SPE001-UA-20240204-81767/), переможцем якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1». Ціна продажу об`єкта становила 165 001 000,00 грн (без ПДВ).
03 квітня 2024 року між Регіональним відділенням та переможцем аукціону укладено договір № 1375 купівлі-продажу об`єкта.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону, з урахуванням норм абзацу чотирнадцятого пункту 74 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, до договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону зобов`язання сторін.
Так, відповідно до пункту 6.5. вищезазначеного договору купівлі- продажу, Покупець з моменту переходу права власності, зокрема, зобов`язаний: не допускати звільнення працівників приватизованого підприємства з ініціативи покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3, 4, 7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 КЗпП України) протягом шести місяців від дати переходу права власності на об`єкт приватизації; забезпечити погашення протягом шести місяців боргів із заробітної плати та перед бюджетом, у розмірі, що складається на день переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості); забезпечити збереження профілю діяльності підприємства упродовж 10 років.
17 червня 2024 року між Регіональним відділенням та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ СЛАВУТИЧ 1» підписано Акт приймання-передачі об`єкта приватизації.
Наказом Регіонального відділення від 05 липня 2024 року № 784 завершено приватизацію єдиного майнового комплексу Державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство».
В свою чергу, 01 лютого 2024 року між Фондом та Позивачем укладено Контракт, затверджений наказом Фонду від 01 лютого 2024 року № 192, відповідно до якого вказаний контракт набирає чинності з 04 лютого 2024 року і діє до 03 лютого 2025 року, або до прийняття Фондом рішення про припинення повноважень керівника підприємства та розірвання з ним контракту ( п. 7.1 Контракту).
Також, п. 4.5 Контракту встановлено, що винагорода за сприяння процесу приватизації об`єкта, що полягає у виконанні завдань органу приватизації, зокрема за забезпечення збереження вартості активів об`єкта приватизації, недопущення зростання його боргових зобов`язань, забезпечення проведення у разі необхідності у визначені строки інвентаризації та переоцінки активів об`єкта приватизації, реєстрації установчих документів, реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, забезпечення на вимогу Фонду доступу до інформації про об`єкт приватизації за визначеним переліком, у відсотковому розмірі від ціни його продажу за результатами завершення приватизації. Рішення про виплату такої винагороди приймається щодо конкретного об`єкта приватизації під час укладання контракту з його керівником згідно із затвердженим Фондом державного майна планом підготовки до приватизації відповідного об`єкта із визначеним переліком завдань органу приватизації відповідно до Розмірів винагороди за сприяння процесу приватизації об`єкта, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2021 № 210).
Проте, судом встановлено, що план підготовки до приватизації підприємства із визначеним переліком завдань органом приватизації, який би включав завдання для ОСОБА_1 , як керівника такого підприємства, Фондом затверджено не було, доказів іншого, на підтвердження виконання завдань органу приватизації, позивачем надано не було, що в свою чергу унеможливлює застосування п. 4.5. Контракту та абз. 2 ч. 6 ст. 1 Постанови КМУ № 859.
Окрім того, як вже було зазначено, органом приватизації Підприємства є Регіональне відділення Фонду по місту Києву, до компетенції якого, у цьому випадку, віднесено формування плану підготовки до приватизації, який при цьому не було сформовано, отже відсутні правові підстави для виплати винагороди за сприяння процесу приватизації єдиного майнового комплексу державного комерційного підприємства «Київське експериментальне протезноортопедичне підприємство», встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств».
Також, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що позивачем помилково встановлено винагороду за сприяння процесу приватизації у сумі 316 801 грн 92 коп. з огляду на наступне.
Як вбачається з Протоколу про результат електронного аукціону № SPE001-UA-20240204-81767 ціна продажу лота без урахування ПДВ становить 165 001 000,00 грн та 33 000 200,00 грн - сума ПДВ.
Таким чином, ціна продажу об`єкта приватизації, яка зараховується на спеціальні рахунки органу приватизації становить 165 001 000,00 грн, оскільки податок на додану вартість підлягає сплаті до Державного бюджету України.
На підставі викладеного, позивачем не вірно обраховано суму винагороди за сприяння процесу приватизації, що додатково підтверджує необґрунтованість позовних вимог.
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, на тих підставах, що позивач не довів виникнення у нього права на винагороду за сприяння процесу приватизації, оскільки ключовою умовою її виплати було виконання завдань саме органу приватизації, визначених планом підготовки об`єкта до приватизації, які не були виконані через відсутність такого плану. При цьому, відповідач не є органом, який безпосередньо формував та затверджував вищевказаний план та не виконував функції приватизації в цій конкретній процедурі. Також, суд погоджується з доводами відповідача, що період між укладенням контракту та звершенням приватизації є занадто коротким, що унеможливлює в свою чергу виконання комплексу завдань, необхідних для виникнення права на винагороду, а розрахунок суми позову здійснено з помилковим включенням ПДВ до бази нарахування.
За таких обставин, позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 279, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення винагороди за сприяння процесу приватизації об`єкта, залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 

Суддя І. В. Литвинова