ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/12319/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування мобілізаційного розпорядження щодо організації та проведення його мобілізації; зобов`язання прийняти рішення про надання та оформлення відстрочки від призову під час мобілізації в особливий період і воєнний час на підставі статті 23 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Закон №3543-XII).
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний придатним до військової служби. Однак позивач стверджує, що всупереч статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон №2232-XII) для визначення ступеня придатності до військової служби належний медичний огляд щодо нього не був проведений.
Позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо його призову на військову службу під час мобілізації ще й тому, що він є аспірантом Волинського національного університету імені Лесі Українки та на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII має право на відстрочку від призову під час мобілізації в особливий період як здобувач вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти з дотриманням послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Позивач зазначив, що довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти була надана ІНФОРМАЦІЯ_5 , до повноважень якого належить з`ясування обставин наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. На переконання позивача, оскільки відповідач був обізнаним про наявність у нього права на відстрочку від призову, то наявні підстави для скасування мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 в частині його мобілізації.
З наведених підстав просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.27). В обґрунтування цієї позиції вказав, що оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відбувається через відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або онлайн через застосунок «Резерв+» лише після особистого звернення особи. Станом на 02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, не звертався. Відповідач зауважив, що сама лише наявність підстав для отримання відстрочки/ бронювання не дає військовозобов`язаному автоматичного оформлення відстрочки/ бронювання. Відтак, після встановлення відсутності відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 було направлено для проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої позивач був визнаний придатним до військової служби. Тому 02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та для проходження військової служби був відправлений у розпорядження Військової частини НОМЕР_1 .
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що у військовому квитку серії НОМЕР_2 наявний запис від 01 жовтня 2025 року (а.с.12).
З картки обстеження та медичного огляду слідує, що 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 - мобілізаційний пункт (а.с.29) та постановою військово-лікарської комісії, оформленою довідкою від 01 жовтня 2025 року №2025-1001-1358-5964-0, він визнаний придатним до військової служби (а.с.30).
Наказом Волинського національного університету імені Лесі Українки від 30 вересня 2025 року №1-А(з) ОСОБА_1 зараховано з 01 жовтня 2025 року аспірантом 1 курсу медичного факультету очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 17 «Терапія та реабілітація» (а.с.17).
Відповідно до довідки від 02 жовтня 2025 року №8477 (а.с.11) солдат запасу ОСОБА_1 документи на відстрочку не подавав та відповідно до статті 23 Закону №3543-XII рекомендується до проходження військової служби під час мобілізації.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 02 жовтня 2025 року №1015 (а.с.28) ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_1 .
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Статтею 65 Конституції України установлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Закон №2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону №2232-XII).
Частинами п`ятою, сьомою статті 1 Закону №2232-XII установлено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За приписами частини чотирнадцятої статті 2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан надалі неодноразово продовжувався та діє донині.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 (затверджений Законом від 03 березня 2022 року №2105-IX) оголошено провести загальну мобілізацію (строк проведення загальної мобілізації продовжувався).
Спір виник під час дії воєнного стану в Україні та оголошення й проведення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
За змістом частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі – Порядок №560, тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з-поміж іншого здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
При цьому статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 01 жовтня 2025 року №779785 підтверджено, що ОСОБА_1 здобуває у Волинському національному університеті імені Лесі Українки освіту на денній формі (ступінь/рівень освіти - доктор філософії) та поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про вищу освіту» (а.с.17).
Пунктом 6 Порядку №560 визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема: перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації.
За приписами пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно із пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку №560).
Отже, за наявності в особи права на відстрочку від призову на військову службу така відстрочка не надається автоматично і для реалізації відповідного права особа має звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановленому порядку. У разі відсутності звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть за умови наявності права на отримання відстрочки від призову на військову службу, особа може бути призвана на військову службу на загальних підставах. Тобто, право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій у відповідний спосіб.
За змістом пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу не є автоматичним наслідком наявності в особи відповідного права, то у відповідного органу виникає обов`язок прийняти рішення щодо можливості надання відстрочки відповідно до встановлених законодавчих підстав після звернення особи у вказаний вище спосіб - з відповідною заявою та підтвердними документами. При цьому саме до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_6 належить оцінка законності підстав для надання відстрочки відповідно до поданої заяви та оформлення для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Цей позов подано до суду, зокрема, з тієї підстави, що позивач має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, а відповідач, здійснюючи призов по мобілізації, діяв з порушенням пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII.
Водночас матеріали справи не містять доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур позивач відповідно до пунктів 58, 59 Порядку №560 подав на ім`я голови комісії ТЦК та СП заяву за формою, визначеною у додатку 4, разом з документами, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
За змістом довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02 жовтня 2025 року №8477 (а.с.11) солдат запасу ОСОБА_1 документи на відстрочку не подавав та рекомендується до проходження військової служби під час мобілізації.
Отже, фактичні обставини справи дозволяють дійти висновку, що позивач можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення її у відповідний спосіб не скористався. Доказів існування перешкод на звернення до відповідача із заявою про надання відстрочки (безпосередньо у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , поштою, через електронний кабінет) до моменту призову на військову службу 02 жовтня 2025 року позивачем не надано.
З приводу доводів позивача про непроходження ним медичного огляду військово-лікарською комісією перед призовом на військову службу суд зазначає таке.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, далі - Положення №402, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1.2 глави 1 розділу I Положення №402 установлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 2.1 глави 1 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
За приписами пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду.
Як передбачено пунктом 3.1 глави 3 розділу II Положення №402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.
Згідно з абзацами другим, третім пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення №402 кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року №360 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Під час огляду військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями (пункт 3.4 глави 3 розділу II Положення №402).
Пунктом 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про придатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) доставляються до районного (міського) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаного на обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду. Електронний документ з постановою ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби передається з ІКС до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У позовній заяві позивач стверджує, що в його картці обстеження та медичного огляду вказано про обстеження спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматовенерологом, психіатром та наркологом, однак у розділі 8 відсутня інформація про результати додаткових методів обстеження.
У матеріалах справи наявна довідка військово-лікарської комісії від 01 жовтня 2025 року №2025-1001-1358-5964-0 (а.с.30), згідно з якою позивач за результатами медичного огляду визнаний придатним до військової служби, а у картці обстеження та медичного огляду від 01 жовтня 2025 року №10096 наявні результати медичного обстеження спеціалістами (терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, психіатром) та результати додаткових методів обстеження (наявні відмітки проведення аналізів крові, сечі, флюорографії органів грудної клітки) (а.с.29). Хоч у картці обстеження та медичного огляду відсутній підпис обстежуваного, проте це не свідчить про недійсність постанови ВЛК, яка не оскаржена (і не є предметом позову у цій справі) та є чинною.
Крім того, за позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №160/2592/23, факт непроходження медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону №2232-XII.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 02 жовтня 2025 року №1015 (а.с.28) в частині, що стосується ОСОБА_1 .
У цьому випадку не порушено право позивача на освіту, оскільки здобувачі освіти на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період мають гарантоване право на збереження місця навчання (частина перша статті 53 Закону України «Про освіту»).
Суд наголошує, що неподання позивачем заяви відповідно до пункту 58 Порядку №560 про надання відстрочки вказує на те, що станом на 02 жовтня 2025 року у відповідача не було юридичних підстав для розгляду питання щодо можливого надання відстрочки, а відтак не може бути покладено на нього обов`язок вчинити дії, пов`язані з її наданням. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття статусу військовослужбовця.
Отже, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання та оформлення ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації в особливий період і воєнний час на підставі статті 23 Закону №3543-XII.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк