ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р.  Справа № 911/1802/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Державного спеціалізованого підприємства “Чорнобильська АЕС”, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область 
до Приватного підприємства “Славутич-Авто”, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область
про стягнення 6 796, 07 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДСП “Чорнобильська АЕС” звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ПП “Славутич-Авто” про стягнення 3 284, 75 грн основної заборгованості, 171, 14 грн пені, 72, 25 грн інфляційних втрат, 18, 33 грн 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо відшкодування витрат на утримання орендованого майна згідно з договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 911/1802/25 за позовом ДСП “Чорнобильська АЕС” до ПП “Славутич-Авто” про стягнення 3 546, 47 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.
02.12.2025 р. через систему “Електронний суд” до суду від позивача надійшла заява б/н від 02.12.2025 р. про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача 5 949, 46 грн основної заборгованості, 656, 20 грн пені, 126, 17 грн інфляційних втрат, 64, 24 грн 3 % річних. 
Заява позивача б/н від 02.12.2025 р. про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.
Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 07100, вул. Ентузіастів, буд. 6, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд – 

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 р. між позивачем (надалі - Балансоутримувач) та відповідачем (надалі - Орендар) враховуючи те, що Балансоутримувачем, Орендарем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях укладено договір оренди державного нерухомого майна № 2810/288 тіт від 11.09.2024 року на оренду державного нерухомого майна — автозаправної станції на 500 автомобілів, інв. № 3122, площею 114,2 кв. м та майно, що входить до її складу: резервуар 25 куб.м., інв. № 82210; резервуар 25 куб.м, інв. № 82211; резервуар 25 куб. м, інв. № 82212; резервуар 25 куб. м, інв. № 82213; резервуар 25 куб. м, інв. № 82214; резервуар 25 куб. м, інв. № 82215; резервуар 5 куб. м, інв. № 82223; резервуар 5 куб. м, інв. № 82224; резервуар 5 куб. м, інв. № 82225; резервуар 5 куб. м, інв. № 82226, розташованого за адресою: Київська обл., м. Славутич, вул. Військових будівельників, 3а (далі - орендоване Майно); - Балансоутримувач забезпечує обслуговування та утримання всіх будівель та споруд, в тому числі автозаправну станцію на 500 автомобілів (далі — Будівля), шляхом укладання відповідних договорів з постачальниками комунальних та інших послуг; - Відповідно до договорів про надання комунальних та інших послуг Балансоутримувач отримує послуги, вказані у "Переліку послуг, пов`язаних із утриманням орендованого Майна" (Додаток 1), який погоджується двома Сторонами; - Орендар зобов`язаний буде компенсувати земельний податок Балансоутримувачу після оформлення земельної ділянки у постійне користування, на якій розташована Будівля, відповідно до Податкового кодексу, було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 288-Е, згідно з умов п. 1.1. якого Балансоутримувач укладає, продовжує дію договорів про надання комунальних та інших послуг, здійснює оплату за спожиті послуги відповідно до їх умов, у разі можливості забезпечує власними силами інші послуги, необхідні для утримання орендованого Майна, а Орендар відшкодовує Балансоутримувачу його витрати на утримання орендованого Майна, перелік яких та критерії розподілу вказані у Додатку 1 (надалі – Договір).
Положеннями пунктів 2.1. - 2.6., 2.9. Договору визначено, що Орендар відшкодовує Балансоутримувачу його витрати на утримання та обслуговування орендованого Майна у обсязі та за критерієм, вказаним у Додатку 1 (далі - компенсація), починаючи з дати підписання акта приймання-передавання орендованого Майна (п. 2.1.).
2.2. Розмір вартості компенсації залежить від вартості послуг, які надаються Балансоутримувачу енергопостачальними організаціями та іншими суб`єктами господарювання.
2.3. Компенсація вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Балансоутримувача. Розмір компенсації за розрахунковий період визначається, виходячи з обсягів фактично наданих послуг Балансоутримувача, діючих тарифів та відображається в «Розрахунку компенсації із утримання орендованого Майна за (місяць) 20_ р.» (Додаток 2), який підписується двома Сторонами. Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.
2.4. Балансоутримувач здійснює розрахунок компенсації не пізніше 6 числа місяця, наступного за місяцем, у якому Балансоутримувачем понесені витрати на утримання орендованого Майна. Розрахунок компенсації із утримання орендованого Майна (далі - Розрахунок) надається поштою або під підпис Орендаря разом з Актом наданих послуг. Розрахунок вважається отриманим Орендарем в день направлення його на електронну пошту, зазначену у цьому договорі або в день його вручення під підпис.
2.5. Розрахунковим періодом є календарний місяць.
2.6. Орендар сплачує вартість витрат, визначених згідно Розрахунку шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Балансоутримувача не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем.
2.9. У разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує компенсацію до дня повернення орендованого Майна за актом приймання-передачі включно.
Відповідно до п. 7.1. Договору цей договір набуває чинності з « 11» вересня 2024 року при умові підписання його сторонами і діє до закінчення терміну договору оренди № 2810/288 тіт від 11.09.2024 р., в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання сторонами. Зміни або доповнення до цього Договору вносяться за взаємною згодою Сторін шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень у письмовій формі, які підписуються Сторонами та є невід`ємними частинами цього договору. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою Стороною. Відсутність відповіді на пропозицію про внесення змін/доповнень до цього Договору у встановлений цим пунктом строк вважається відмовою у прийнятті такої пропозиції, яка може бути оскаржена в судовому порядку.
Одночасно із укладенням договору між позивачем та відповідачем було підписано додаток № 1 до договору № 288-Е від 17.09.2024 р., додаток № 2 до договору № 288-Е від 17.09.2024 р., додаток № 3 до договору № 288-Е від 17.09.2024 р., додаток № 4 до договору № 288-Е від 17.09.2024 р., додаток № 5 до договору № 288-Е від 17.09.2024 р.
У жовтні 2025 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 3853/01140200-2025 від 08.10.2025 р., в якому повідомив останнього про те, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 10.09.2025 р. проведено аукціон по автозаправній станції на 500 автомобілів, інв. № 3122, площею 114,2 кв. м та по майну, що входить до її складу: резервуар 25 куб.м., інв. № 82210; резервуар 25 куб.м, інв. № 82211; резервуар 25 куб. м, інв. № 82212; резервуар 25 куб. м, інв. № 82213; резервуар 25 куб. м, інв. № 82214; резервуар 25 куб. м, інв. № 82215; резервуар 5 куб. м, інв. № 82223; резервуар 5 куб. м, інв. № 82224; резервуар 5 куб. м, інв. № 82225; резервуар 5 куб. м, інв. № 82226, розташованого за адресою: Київська обл., м. Славутич, вул. Військових будівельників, 3а та 26.09.2025 р. підписано договір купівлі-продажу. Крім того, позивачем до даного листа серед інших документів було долучено договір б/н від 25.09.2025 р. про припинення договору оренди від 11.09.2024 № 2810, акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.09.2025 р. 
На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2024 р. по вересень 2025 р. було надано відповідачу послуги на загальну суму 5 949, 46 грн, що підтверджується рахунками-актами наданих послуг, розрахунками компенсації із утримання орендованого майна, довідкою б/н від 30.04.2025 р. про наявність заборгованості за договором відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 17.09.2024 № 288-Е, іншими доказами, наявними в матеріалах справи. 

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України (за умови якщо правовідносини виникли на час чинності даного нормативно-правового акту), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 901 цього ж кодексу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною 1 ст. 903 цього ж кодексу закріплено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо оплати за надані йому послуги не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 5 949, 46 грн, що підтверджується договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, рахунками-актами наданих послуг, розрахунками компенсації із утримання орендованого майна, довідкою б/н від 30.04.2025 р. про наявність заборгованості за договором відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 17.09.2024 № 288-Е, іншими доказами, наявними в матеріалах справи. 
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виконання ним свого обов`язку по оплаті за надані йому послуги згідно з договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.
Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 5 949, 46 грн за договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач з урахуванням його заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна за періоди прострочення відповідачем виконання свого обов`язку по оплаті за наданні йому послуги всього на загальну суму 656, 20 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.
Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до п. 5.2. Договору при несвоєчасному внесенні компенсації, Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочки.
Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором № 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 656, 20 грн.
Крім того, позивач з урахуванням його заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути із відповідача інфляційні втрати та 3 % річних від суми основної заборгованості за договором 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна за періоди прострочення відповідачем виконання свого обов`язку по оплаті наданих послуг всього на загальну суму 126, 17 грн та 64, 24 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат та 3 % річних від суми основної заборгованості за договором 288-Е від 17.09.2024 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 126, 17 грн та 64, 24 грн відповідно. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Окрім цього, суд вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього ж закону судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ст. 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. 
До вказаної позовної заяви додано платіжну інструкцію № 428 від 28.05.2025 р. про сплату судового збору на суму 3 028, 00 грн.
За таких обставин, понесені ДСП “Чорнобильська АЕС” судові витрати у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ПП “Славутич-Авто” про стягнення 6 796, 07 грн та внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають поверненню позивачу у розмірі 605, 60 грн з вищевказаних підстав.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного підприємства “Славутич-Авто” (07100, вул. Ентузіастів, буд. 6, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область; ідентифікаційний код 34005626) на користь Державного спеціалізованого підприємства “Чорнобильська АЕС” (07100, вул. Збройних Сил України, буд. 7/1, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область; ідентифікаційний код 14310862) 5 949 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 46 (сорок шість) коп. основної заборгованості, 656 (шістсот п`ятдесят шість) грн 20 (двадцять) коп. пені, 126 (сто двадцять шість) грн 17 (сімнадцять) коп. інфляційних втрат, 64 (шістдесят чотири) грн 24 (двадцять чотири) коп. 3 % річних та судові витрати 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. судового збору.
3. Повернути Державному спеціалізованому підприємству “Чорнобильська АЕС” (07100, вул. Збройних Сил України, буд. 7/1, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область; ідентифікаційний код 14310862) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп., перерахований (сплачений) за платіжною інструкцією № 428 від 28.05.2025 р.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца