ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 р. 	Справа № 480/3181/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 (головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко) у справі №480/3181/25
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до  Міністерства оборони України   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) звернулася з позовом, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 ;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , з урахуванням висновків суду, що викладені у мотивувальній частині рішення.
Крім того, ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_4 ) звернулася з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_2 , у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 ;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_2 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , з урахуванням висновків суду, що викладені у мотивувальній частині рішення.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 об`єднано в одне провадження адміністративні справи за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії , присвоївши об`єднаній справі №480/3181/25.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 задоволено позов. 
Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати таке рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи. 
Зазначає про відсутність підстав у позивачів для отримання спірної одноразової грошової допомоги.
Вказує, що оскільки напередодні смерті ОСОБА_3 вживав алкогольні напої та на час смерті під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини перебував у стані алкогольного сп`яніння, то останнім фактично скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 КУпАП. 
Зазначає, що на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"» та з огляду на обставини справи, у позивачів відсутнє право на отримання спірної одноразової грошової допомоги. 
Вважає, що комісією прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на незгоду із доводами скарги, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, а судом повно та всебічно досліджено всі обставинам справи, просила залишити скаргу без задоволенню, а рішення суду без змін. 
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
11.08.2024 внаслідок авіаційного удару ворогом по будівлі штабу НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони (Військова частина НОМЕР_1 ), розташованого у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 загинув, що підтверджується сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4/1577 від 19.08.2024, свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 13.08.2024 (а.с.22, 23).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 12.08.2024 №810 причиною смерті ОСОБА_3 вказано: "інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків" (а.с.24-25).
З метою встановлення і причин і умов, що сприяли загибелі військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 внаслідок ракетно-авіаційного удару противника 11.08.2024 по східній околиці міста Суми, призначено службове розслідування.
За результатом проведеного службового розслідування наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2024 №160 (а.с.9-10) наказано, зокрема: "вважати капітана ОСОБА_3 загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Суми, за особливих обставин, згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" під час проходження служби та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України під час захисту Батьківщини" (п.2 наказу); факт загибелі капітана ОСОБА_3 за особливих обставин під час захисту Батьківщини 11.08.2024 року в місті Суми вважати таким, що не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чиє наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. (п.3 наказу)".
Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії від 27.11.2024 № 4289 (а.с.26), травма капітана ОСОБА_3 "інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків", яка призвела до його смерті - "Так, пов`язана із захистом Батьківщини".
У зв`язку з загибеллю члена сім`ї - військовослужбовця ОСОБА_3 дружина загиблого, ОСОБА_1 , а також донька загиблого - ОСОБА_2 , звернулися до Міністерства оборони України із заявами про призначення одноразової грошової допомоги. 
21.03.2025 рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженим протоколом засідання Комісії №26/в (а.с. 11) ОСОБА_1 (дружині загиблого), ОСОБА_2 (доньці загиблого) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.
В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що відповідно до висновку експерта №1685 від 19.08.2024 року ОКЗ "Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи" при дослідженні зразків біологічного матеріалу у м`язі від трупа ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт - 0,87 проміле. В той же час, відповідно до ст.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - є адміністративним правопорушенням.
Позивачі, вважаючи наведене вище рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулися до суду з позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель, а відтак з наявності підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення відповідача. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.02.1993 (далі по тексту - Закон №2232-XII).
Згідно зі ст.41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з пунктом 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1);
смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (підпункт 2).
Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Згідно пункту 4 статті 16-2 Закону № 2011-XII, До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно з підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
За приписами пунктів 1, 6, 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас, статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються - якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).
Так, на виконання Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975)/ 
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається зокрема у разізагибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1).
За приписами абзацу першого пункту 5 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження).
У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 9 цього Порядку, у рівних частках (абзац четвертий пункту 8).
Відповідно до пункту 9 Порядку №975 до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать: діти, зокрема усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець);батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їх батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); онуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
За приписами пункту 11 Порядку №975 одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) призначається і виплачується:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі смерті військовослужбовця або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадку, передбаченому підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть;
у разі загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників (пункт 12 Порядку №975).
За приписами пункту 29 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Порядку право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи за рішенням суду, яке набрало законної сили.
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
Судом встановлено, що у зв`язку з загибеллю члена сім`ї - військовослужбовця ОСОБА_3 дружина загиблого, ОСОБА_1 , а також донька загиблого - ОСОБА_2 , звернулися до Міністерства оборони України із заявами про призначення одноразової грошової допомоги.
Підставою відмови у виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум слугували доводи відповідача про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння на момент смерті, що підтверджується висновком експерта Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.08.2024 №1685. 
У вказаному рішенні міститься посилання на приписи ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", згідної якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оспорюване рішення відповідача є протиправним, оскільки відповідачем не доведено належними доказами наявність обставин, що є підставою для відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. 
Посилання відповідача на висновок експерта Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.08.2024 №1685, за результатами якого при дослідженні зразків біологічного матеріалу у м`язі від трупа ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт - 0,87 проміле., колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків правильності висновків суду.
Так, за змістом частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 29 Порядку № 975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених такими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Проте, відповідачем не надано доказів вчинення ОСОБА_3 певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до його смерті та про такі відсутні посилання в оспорюваному рішенні. 
Сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.06.2022 року у справі №640/6477/19.
Відтак, необхідним є встановити саме причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).
Верховний Суд в постанові від 18.03.2024 року у справі № 120/13997/21-а зазначив, що відомості, які зазначені у зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону № 2011-XII.
Тобто, визначальним при вирішенні питання щодо наявності права члена сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги є не власне стан, зокрема, алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв чи наркотичних речових та смертю військовослужбовця.
Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/1577 від 19.08.2024 ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок авіаційного удару ворогом по будівлі штабу НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони (Військова частина НОМЕР_1 ), розташованого у АДРЕСА_1 . 
Причиною смерті ОСОБА_3 є "інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків", згідно лікарського свідоцтва про смерть від 12.08.2024 №810 (а.с.24-25). 
Згідно службового розслідування наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2024 №160 (а.с.9-10) наказано, зокрема,: "вважати капітана ОСОБА_3 загиблими ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Суми, за особливих обставин, згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" під час проходження служби та безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України під час захисту Батьківщини" (п.2 наказу); факт загибелі капітана ОСОБА_3 за особливих обставин під час захисту Батьківщини 11 серпня 2024 року в місті Суми вважати таким, що не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чиє наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. (п.3 наказу)".
Крім того, відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії від 27.11.2024 №4289 (а.с.26), встановлено, що травма капітана ОСОБА_3 "інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків", яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , - "Так, пов`язана із захистом Батьківщини".
Колегія суддів вважає, що наведені вище докази в сукупності підтверджують, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 настала під час проходженням військової служби, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, і не є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Доводи апелянта, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 є наслідком вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП "Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів", колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. 
Згідно ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.172-20 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст.280 КУпАП).
Матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.172-20 КУпАП. 
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновки про те, що оспорюване рішення відповідача є протиправним. 
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке затверджене протоколом засідання Комісії від 21.03.2025 № 26/в в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 та зобов`язання Міністерство оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 , з урахуванням висновків суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права неправильним.
З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, врахуванню у даній справі підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції вище та які є релевантними до спірних відносин у даній справі.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
З урахуванням вимог ст.139 КАС України відсутні правові підстави для розподілу судових витрат у даній справі. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 у справі №480/3181/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова