ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1903/26 Справа № 214/9328/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/9328/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
позивач – Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року, яка постановлена суддею Євтушенком О.І. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року, - 

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення.
Позивач просив суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період 01.02.2016 до 01.06.2023 у розмірі 58 745 грн. 13 коп., з яких: за послуги з централізованого опалення за період з 0.02.2016 до 04.11.2021 – 43 524 грн. 82 коп., за послуги з поставки теплової енергії за період з 05.11.2021 до 01.06.2023 – 14 833 грн. 60 коп., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2018 до 01.06.2023 – 386 грн. 71 коп.; стягнути з відповідачів 2 684 грн. 00 коп.судового збору.
Відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується скан-копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.07.2024 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року клопотання представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Жданюк Т.С. про закриття провадження у справі (в частині вимог) – задоволено.
Клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі – задоволено частково.
Провадження у цивільній справі №214/9328/23 за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення – закрито в частині вимог до ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Розгляд цивільної справи №214/9328/23 за позовною заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення за вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 – продовжено в загальному порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить ухвалу суду про закриття провадження у справі (в частині вимог до співвідповідача) скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення, послуги з поставки теплової енергії, плати за абонентське обслуговування в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції не встановлено, який розмір суми заборгованості підлягає закриттю в частині вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 , а який розмір суми заборгованості підлягає продовженню у загальному порядку в частині вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Вимогами позовної заяви є стягнення солідарно заборгованості за постачання теплової енергії. Закриття провадження у справі лише в частині вимоги до ОСОБА_2 не можливо, оскільки в позовній заяві не визначені чіткі вимоги до ОСОБА_2 з розрахунком сум заборгованості до данного учаснику судового процесу. Також, в позовній заяві не визначені вимоги до інших учасників судового процесу з розрахунком сумм заборгованості до кожного учасника.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення, суд першої інстанції керувався п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України та виходив з того, що правовідносини, які стосуються стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за своїм характером та правовою природою хоча й допускають правонаступництво, однак, з огляду на відсутність правонаступників після її смерті, виключають подальше провадження по справі.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
В основі процесуального правонаступництва лежить правонаступництво в матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження в цивільній справі.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 29 липня 2020 року у справі № 2-1687/08 (провадження № 61-4063св20).
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Разом з тим, як слідує з відповіді Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори від 30.07.2025 №900/01-16, наданої на виконання ухвали суду першої інстанції від 27.06.2025, за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась; даних щодо звернень будь-кого зі спадкоємців померлої у нотаріальній конторі не має, спадкова справа нотаріальною конторою. не заводилась. 
За відомостями зі Спадкового реєстру (інформаційна довідка №82034048 від 30.07.2025), заповіти, спадкові договори за життя ОСОБА_2 не складались та нотаріально не посвідчувались.
Таким чином, спадкоємців, яких можна було б залучити в якості правонаступників відповідача ОСОБА_2 , після її смерті немає, строк на прийняття спадщини, визначений ст.1270 ЦК України, сплинув 19.01.2025.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Враховуючи, що правонаступників ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження в частині позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, й доводи апеляційної скарги зводяться до невірного тлумачення правових норм.
Зокрема, посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що позовні вимоги заявлено до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як до солідарних боржників, і вимоги щодо кожного з них у позовній заяві не розмежовано, а тому провадження підлягає закриттю в цілому, а не тільки щодо померлої відповідачки ОСОБА_2 , є помилковими та ґрунтуються на власному тлумаченні положень ЦК України.
Натомість, згідно ст.ст 543, 544 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.
Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.
Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.
Тобто, смерть одного із солідарних боржників, у даному випадку відповідачки ОСОБА_2 , не впливає на обов`язок решти солідарних боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перед позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа» та не змінює обсягу їх відповідальності.
Отже, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вірно керувався п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України та виходив із того, що правонаступників відповідачки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено, а тому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування цієї ухвали суду.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна протии України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.
Відповідно до п. в). ч. 4 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Водночас, розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 11 травня 2023 року у справі №910/4631/22.
Ураховуючи, що Дніпровський апеляційний суд ухвалив постанову за наслідками розгляду процесуальних питань, які виникли під час розгляду справи у суді першої інстанції (щодо повернення позову), а не рішення по суті позовних вимог, він не є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл витрат на даній стадії судового провадження.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2026 року

Головуючий: 

Судді: