ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026	 	Справа № 904/6102/25	
за позовом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
до ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про стягнення заборгованості 

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА
Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 22/39 від 14.07.2014 у розмірі 3 860, 02 грн, з яких: заборгованість з орендної плати у розмірі 3 034, 91 грн, пеня у розмірі 397, 30 грн, 3% річних у розмірі від простроченої до сплати суми у розмірі 99, 06 грн, інфляційні втрати у розмірі 328, 75 грн.
Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі № 904/6102/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.
Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.
Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулю Володимира Черкасова, буд. 7, кв. 79. 
Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
26.11.2025 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду, до яких відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання".
Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).
При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.
Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8, 5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 22/39 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 14.07.2014 в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів у період з березня 2023 по серпень 2025 року.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ 
14.07.2014 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мікеріним Василем Олександровичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 22/39. 
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, одноповерхова окремо розташована нежила будівля загальною площею 55.2 м2, розташована за адресою: вул. Черкасова, 28Г для використання під розміщення майстерні з ремонту електропобутових товарів, радіо-телевізійної та іншої аудіо-відеоапаратури, балансоутримувачем якого є Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.
Згідно з пунктом 2.2 договору, вступ орендаря у строкове платне користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акту приймання-передавання, який треба оформити в 5-денний термін з КП “Парковка та реклама”.
У разі припинення або розірвання цього договору орендар повертає об`єкт оренди орендодавцю в 5-денний термін (п. 2.3. договору).
Пунктом 4.1 договору встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує річну орендну плату в розмірі 5% від незалежної вартості об`єкту оренди. Орендна плата становить 198,60 грн без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) – червень 2014 року. Орендна плата за перший місяць оренди – липень 2014 визначається шляхом коригування її розміру за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди. Орендна плата перераховується на поточний рахунок КП «Парковка та реклама» щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного після сплачуваного з подальшим перерахуванням 70 % коштів до міського бюджету. 
Оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об`єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об`єкта оренди орендодавцю по акту (п. 4.5. договору).
Орендар вносить оренду плату за користування об`єктом оренди незалежно наслідків господарської діяльності (п. 4.6. договору). 
Оренда плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені згідно з діючим законодавством у розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня (п. 4.7 договору).
У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі Комунальному підприємству «Парковка та реклами» (п. 4.8 договору).
Цей договір діє з 14.07.2014 по 14.06.2017 включно (п. 10.1. договору).
У разі, якщо орендодавець не попередить орендаря протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах (п. 10.5. договору).
Відповідно до акту приймання-передачі з оренди нерухомого майна комунальної власності Криворізької міської територіальної громади від 26.08.2025 відповідачем передано, а обслуговуючим комунальним підприємством прийнято нежитлове приміщення на 1 поверсі житлового будинку, площею 55,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Кривий Ріг , вул. Черкасова, 28Г.
Позивач вказує на те, що під час дії договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів у період з березня 2023 по серпень 2025 року належним чином не виконував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість перед міським бюджетом з орендної плати у розмірі 3 034, 91 грн, яка на час звернення з позовом до суду не погашена, що і стало підставою для звернення до суду. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо правовідносин сторін
Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини оренди комунального майна.

Щодо суми основного боргу
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. 
Відповідно до Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2021 року №570 “Про затвердження Примірного договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Криворізької міської територіальної громади, та визначення порядку розподілу орендної плати” визначено такий порядок розподілу орендної плати ( включно з нарахованими штрафними санкціями):
- до бюджету Криворізької міської територіальної громади ( пункт 3.1. рішення від 30.06.2021 року №570)
- 30% за об`єкти нерухомості та інше окреме індивідуально визначене майно, що перебуває на балансовому обліку управління комунальної власності міста, орендодавцем якого є управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради ( пункт 3.1.4. рішення від 30.06.2021 року №570)
- Комунальному підприємству “Парковка та реклама” Криворізької міської ради, якому відповідно до рішення міської ради від 23.09.2020 №5017 “Про врегулювання деяких питань оренди комунального майна територіальної громади міста Кривого Рогу” доручено обслуговування об`єктів нерухомості та окремого індивідуально визначеного майна, балансоутримувачем якого є управління комунальної власності міста, виконкому Криворізької міської ради - 70% ( пункт 3.3. рішення від 30.06.2021 року №570).
Пунктом 6 Рішення Криворізької міської ради від 30.06.2021 року №570 визначено, що пункт 3 наведеного рішення органу місцевого самоврядування набуває чинності з 01.01.2022. 
Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати орендних платежів. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 4.1 договору, строк оплати орендних платежів у є таким, що настав.
Доказів сплати заборгованості на час розгляду справи не надано суду. 
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 034, 91 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 4.7 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені, у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати орендних платежів, позивачем нараховано пеню у розмірі 397, 30 грн за період загальний період з 21.04.2023 по 15.10.2025 (по кожному місяцю окремо). 
Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок пені здійснено арифметично правильно. 
Таким чином, вимоги щодо стягнення пені у розмірі 397, 30 грн підлягають задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач надано розрахунок за загальний період з 21.04.2023 по 15.09.2025 (по кожному місяцю окремо) у розмірі 99, 06 грн та інфляційних втрат у розмірі 328, 75 грн за вищевказаний період. 
Судом перевірені надані позивачем розрахунки та встановлено, що розрахунки позивачем здійснені арифметично правильно. 
Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин. 

СУДОВІ ВИТРАТИ 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028 грн.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Мікеріна Василя Олександровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, код ЄДРПОУ 25522449) заборгованість з орендної плати у розмірі 3 034, 91 грн, пеню у розмірі 397, 30грн, 3% річних 99, 06 грн, інфляційні втрати у розмірі 328, 75 грн та витрати зі сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко