ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2026 р. справа № 300/1713/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Круць В.М., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним рішення №091630019227 від 10.02.2025; зобов`язати з 01.02.2025 перерахувати пенсію з урахуванням відомостей про заробітну плату, які містяться у довідках про доходи від 31.05.2019, №6388 від 01.11.2016, №3462 від 29.12.2017, №6389 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3463, про доходи №1156 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3464, від 29.12.2017 №3465, від 29.12.2017 №3466, від 29.12.2017 №3467, картка про сплату страхових внесків за 2011-2008, №1 від 27.09.2007.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 08.03.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначену на виконання рішення суду від 31.05.2024 в справі №300/2742/24. Однак, пенсійний орган при обчисленні розміру пенсії протиправно не врахував заробітну плату, зазначену у довідках. 03.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії. Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві №091630019227 від 10.02.2025 у перерахунку пенсії відмовлено, оскільки 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Позивач зазначає, що обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача. Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що 03.02.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1964 про зміну надбавки (перерахунок по заробітній платі) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 10.02.2025 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Стверджує, що пенсійне забезпечення громадян України, що працювали на території російської федерації, здійснювалося відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь у зазначеній Угоді. Підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам. Підстави для врахування наданих позивачкою довідок про заробітну плату за період 2011-2016 року за період роботи на території російської федерації при обчисленні пенсії відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.87).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало суду пояснення, в яких стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивач 03.02.2025 звернулася із заявою про перерахунок пенсії. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ розгляду заяви позивача, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві. Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві прийнято рішення від 10.02.2025 за №091630019227 про відмову у перерахунку пенсії. Стверджує, що у зв`язку з тим, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та не надані документи, що підтверджують сплату страхових внесків, довідки про доходи №6388 від 01.11.2016, №3462 від 29.12.2017, №6389 від 01.11.2016, №3463 від 29.12.2017, №1156 від 01.11.2016, №3464 від 29.12.2017, №3465 від 29.12.2017, №3466 від 29.12.2017, №3467 від 29.12.2017, карточка про сплату страхових внесків за 2011-2008, довідка про доходи №1 від 27.09.2007 не можуть бути взяті до уваги при обчисленні розміру пенсії позивача. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.78).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 в адміністративній справі №300/2742/24, яке набрало законної сили 31.07.2024, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.12.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 15.03.2024 за № 091630019227. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 05.09.1992 по з 09.10.1995 в "Байрам" (Крайня Північ); з 26.10.1995 по з 25.12.1995, з 10.01.1996 по 09.03.1996, з 09.06.2007 по 18.07.2007, з 23.07.2007 по 07.09.2007, з 01.11.2007 по 17.03.2008 в «Уренгойгазавтодор» (Крайня Північ); з 19.03.2008 по 17.09.2008, з 22.09.2008 по 31.10.2016 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Заполяриромгражданстрой" (Крайня Північ), відповідно до трудової книжки від 15.09.1992 серії НОМЕР_1 ; з 01.11.1998 по 04.06.2007 в «Уренгойгазавтодор» (Крайня Північ), відповідно до вкладиша до трудової книжки від 20.02.2013 серії НОМЕР_2 ; з 01.11.2016 по 31.05.2019 в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Заполяриромгражданстрой" (Крайня Північ), відповідно до вкладиша до трудової книжки від 01.11.2016 серії НОМЕР_3 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області невідкладно повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.03.2024, із врахуванням висновків суду.
ОСОБА_2 з 08.03.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.75).
03.02.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви додала, серед іншого, довідки про заробітну плату від 29.12.2017 №3462, №3464, №3465, №3466, №3467, №3463, а також довідки про джерела доходів з 01.07.2000 за №9972, три довідки без номера та довідки за №5074, №6389, №6388 (а.с.68-74).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2025 №091630019227 відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. Зазначено, що до заяви долучено, зокрема, довідки від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467 про заробітну плату за 2011-2016, видані ООО «Заполярпромгражданстрой» (російська федерація). Пенсійне забезпечення громадян України, що працювали на території рф. здійснювалося відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь у зазначеній Угоді. Для врахування наданих заявницею довідок про заробітну плату за період 2011-2016 роки за роботу на території російської федерації при обчисленні пенсії підстави відсутні (а.с.66).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (надалі також - Закон №1058-IV).
Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. 
За змістом абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).
Положеннями частини 1 статті 40 Закону 1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно з абзацами 4, 5 частини 1 статті 40 Закону 1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі також – Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку №22-1).
Отже, за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії є документи про нарахування заробітної плати. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року враховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу. Видача довідок про заробітну плату проводиться, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на час видачі довідки.
Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови у перерахунку пенсії на підставі спірних довідок стало те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. З цього приводу суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (надалі також - Закон № 1788-XII) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Згідно статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обрахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць СНД і держав, які входили в склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.
Приписами частин 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (надалі також – Угода) передбачено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Положеннями статті 3 цієї Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Обрахування розміру пенсії за віком працівнику який працював на підприємстві іншої держави проводиться за наявності інформації про сплату страхових внесків, у разі якщо внески сплачувалися до Пенсійного фонду України така інформація повинна міститися в системі персоніфікованого обліку, або така інформація повинна міститися у довідках, виданих підприємством іншої держави особі яка претендує на призначення пенсії за віком, у разі якщо облік сплати страхових внесків які сплачуються підприємствами інших держав ведеться компетентними органами таких держав.
Суд вказує, що відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
За приписами частини 2 статті 24 Закону України “Про міжнародні договори України” припинення та зупинення дії міжнародного договору України здійснюються: в) щодо міжнародних договорів, які укладено від імені Уряду України та які не потребували надання згоди на їх обов`язковість Верховною Радою України або затвердження Президентом України, а також щодо міжвідомчих договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України, - у формі постанови Кабінету Міністрів України.
Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України “Про міжнародні договори України” припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 “Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення” постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України 19 червня 2023 року.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №639 “Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” припинено дію Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14 січня 1993 р. в м. москві.
Згідно статті 1 Закону України “Про зупинення у відносинах України з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів та Протоколу про внесення змін і доповнень до Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року” від 29 червня 2023 року № 3192-IX, (набрав чинності 21.03.2023), зупинено у відносинах України з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, вчиненої в місті Москва 15 квітня 1994 року та ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року № 290/95-ВР, та Протоколу про внесення змін і доповнень до Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, вчиненого в місті Москва 25 листопада 2005 року та ратифікованого Законом України від 16 березня 2007 року № 757-V.
Суд зауважує, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Угода між Урядом України і урядом російської федерації “Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” від 14.01.1993 та Угода "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підлягають застосуванню в спірному випадку, оскільки вказані Угоди та Конвенція були чинними на час роботи позивача в росії і позивач мав легітимні очікування щодо його пенсійного забезпечення. 
Таким чином, стаж набутий на території російської федерації та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, повинні враховуватись при встановленні права позивача на пенсію і її обчисленні.
Згідно із змістом статті 1 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше. 
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).
За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
Подібні за суттю вимоги передбачені й в законодавстві російської федерації.
Згідно зі статтею 22 Федерального Закону № 167-ФЗ від 15.12.2001 “Про обов`язкове пенсійне страхування в Російській Федерації” страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території Російській Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян Російської Федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.
Відповідно до статті 2 Федерального Закону Російської Федерації № 173-ФЗ від 17.12.2001 “Про трудові пенсії в Російській Федерації”, який застосовувався до 01.01.2015, страховий стаж - та, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу. 
Згідно з частиною першою статті 10 наведеного вище Федерального Закону №173-ФЗ до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.
При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996 № 27-ФЗ “Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування” підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації (частина перша статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ).
Відповідно до частини другої статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального Закону від 01.04.1996 № 27-ФЗ “Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування” підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.
Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28.12.2013 № 400-ФЗ “Про страхові пенсії” (статті 3, 11, 14).
Отже, як за законодавством України, так і за законодавством російської федерації обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії позивачу є сплата страхових внесків за спірний період до пенсійного фонду російської федерації. 
Верховний Суд в постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 також дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману в російській федерації, лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.
Як встановлено судом, пенсійним органом на виконання рішення суду від 31.05.2024 в адміністративній справі №300/2742/24 зараховано до стажу роботи позивача такі періоди: з 05.09.1992 по 09.10.1995, з 26.10.1995 по 25.12.1995, з 10.01.1996 по 09.03.1996, з 01.11.1998 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 04.06.2007, з 09.06.2007 по 18.07.2007, з 23.07.2007 по 07.09.2007, з 01.11.2007 по 17.03.2008, з 19.03.2008 по 17.09.2008, з 22.09.2008 по 31.10.2016, з 01.11.2016 по 31.05.2019 (а.с.75).
Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 03.02.2025 про перерахунок пенсії, до якої долучила, зокрема довідки про доходи після 01.07.2000.
Так, довідка від 29.12.2024 № 3462 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2016 по 31.10.2016 (а.с.69).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3463 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2015 по 31.12.2015 (а.с.74).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
У довідці зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3464 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с.70).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3465 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2013 по 31.12.2013 (а.с.71).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3466 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2012 по 31.12.2012 (а.с.72).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 29.12.2024 № 3467 про заробітну плату для обчислення пенсії видана ООО «Заполярпромгражданстрой», містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача в росії з 01.01.2011 по 31.12.2011 (а.с.73).
Підставою для видачі довідки вказано особові рахунки.
Також зазначено, що одноразові виплати і компенсації на які не нараховувалися страхові внески у довідку не включені, компенсація за невикористану відпустку не включена. З усіх сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації. Заробітна плата нарахована без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. 
Вказана вище довідка підписана керівником та заступником начальника відділу обліку розрахунків із персоналом ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Також позивачем було надано довідку від 01.11.2016 № 00000002230 про суми заробітної плати видана ООО «Заполярпромгражданстрой» за період з 22.09.2008 по 31.10.2016 (а.с.24).
У довідці вказано суми заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2014 - 2016 роки, а також про кількість календарних днів тимчасової непрацездатності позивача у 2014 році (17 календарних днів), 2016 році (43 календарні дні), а саме з 04.08.2014 по 20.08.2014, з 13.10.2015 по 31.10.2015, з 27.04.2016 по 20.05.2016, з 02.06.2016 по 10.06.2016, з 22.06.2016 по 01.07.2016, на які страхові внески не нараховувалися.
Вказана вище довідка підписана директором та головним бухгалтером ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «Заполярпромгражданстрой», яке видало таку довідку.
Довідка від 31.05.2019 № GA00-001819 про суми заробітної плати видана ООО «ГазАртСтрой» за період з 01.11.2016 по 31.05.2019 (а.с.26).
У довідці вказано суми заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2017 - 2019 роки.
Ця довідка підписана директором та головним бухгалтером ООО «ГазАртСтрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження ООО «ГазАртСтрой», яке видало таку довідку.
За змістом довідки про доходи фізичної особи за 2016 рік за №6388 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача за 2016 рік у ООО «Заполярпромгражданстрой» оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.28).
Вказана довідка підписана головним бухгалтером ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
Згідно довідки про доходи фізичної особи за 2015 рік за №6389 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО «Заполярпромгражданстрой» за 2015 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.29).
Згадана довідка підписана головним бухгалтером ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
За змістом довідки про доходи фізичної особи за 2014 рік за №1156 від 01.11.2016, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО «Заполярпромгражданстрой» за 2016 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.30).
Означена довідка підписана головним бухгалтером ООО «Заполярпромгражданстрой», на ній міститься відтиск печатки підприємства. 
Згідно довідки про доходи фізичної особи за 2007 рік за №1 від 27.09.2007, в ИФНС №9972, форми 2-НДФЛ, доходи позивача у ООО «Заполярпромгражданстрой» за 2007 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.47).
Також в матеріалах справи наявна індивідуальна карточка обліку страхових внесків за 2008 - 2010 рік та карточка індивідуального обліку сум нарахованих виплат та інших винагород і сум нарахованих страхових внесків ООО «Заполярпромгражданстрой» за ОСОБА_1 за 2011 рік (а.с.37-46).
За змістом довідки про доходи і суми податку фізичної особи за 2019 рік б/н від 31.05.2019 доходи позивача у ООО «Гас» за 2019 рік оподатковувалися ставкою податку 13 % (а.с.23).
Отже, зважаючи на зміст відомостей зазначених у довідках від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467 та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов висновку, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, так як видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювались нарахування заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видана така довідка, містять печатку підприємства та підписи уповноважених осіб.
За вказаних обставин судом не встановлено жодних підстав, які б викликали сумніви у достовірності даних, зазначених у довідках від 29.12.2017 №3462, №3463, №3464, №3465, №3466, №3467. Відомості довідок є чіткими і зрозумілими. 
Отже, описані вище довідки про заробітну плату та довідки від 31.05.2029 без номера, 01.11.2016 №00000002230, від 31.05.2019 № GA00-001819 , від 01.11.2016 № №6388, №6389, №1156 та №1 від 27.09.2007, в ИФНС №9972, карточки індивідуального обліку сум нарахованих виплат та інших винагород і сум нарахованих страхових внесків за 2008 – 2011 роки, можуть підтверджувати факт офіційного працевлаштування позивача та факт сплати роботодавцем позивача за відповідні періоди роботи, зокрема платежів до пенсійного фонду згідно законодавства російської федерації.
Також суд вважає за необхідне врахувати той факт, що з 24.02.2022, у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з російською федерацією відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.
На переконання суду, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей щодо періодів роботи позивача на підставі первинних документів на підприємстві, яке знаходиться на території російської федерації, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на належний розмір пенсійного забезпечення. В разі встановлення таких зловживань в подальшому таке право на пенсію має бути переглянуто, а витрати на виплату пенсії відшкодовані Державі особою, з вини якої їх допущено.
Отже, відомості вказаних вище довідок мають бути враховані пенсійним органом при обрахунку пенсії позивача. 
Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві області відмовило позивачу у перерахунку пенсії обмежившись обґрунтуванням неможливості взагалі врахувати при обрахунку заробітної плати заробіток, здобутий на території російської федерації, без оцінки конкретних обставин щодо наявності такого заробітку.
Відтак, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2025 №091630019227 про відмову у призначенні пенсії за віком.
Суд звертає увагу, що пенсійним органом по суті не розглядалася подана заява від 03.02.2025, а вирішення питання про те, чи має право позивач на перерахунок пенсії, обчислення заробітку згідно означених довідок вирішується саме під час розгляду відповідної заяви.
Разом з цим, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень, суд висновує про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.02.2025 перерахувати пенсію з урахуванням відомостей про заробітну плату, які містяться у довідках про доходи від 31.05.2019, №6388 від 01.11.2016, №3462 від 29.12.2017, №6389 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3463, про доходи №1156 від 01.11.2016, від 29.12.2017 №3464, від 29.12.2017 №3465, від 29.12.2017 №3466, від 29.12.2017 №3467, картка про сплату страхових внесків за 2011-2008, №1 від 27.09.2007.
Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав і інтересів позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 03.02.2025 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду. 
Підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі також - Закон №5076-VI).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.
Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу у цій справі надавалася відповідно до договору надання правничої допомоги №21/02/25 (а.с.49), укладеного між адвокатом Круцем В.М. та ОСОБА_1 , предметом якого є надання послуг щодо представництва клієнта в адміністративній справі щодо оскарження відмови у перерахунку пенсії, в суді першої інстанції, органах Пенсійного фонду України, інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях.
Також, адвокатом Круцем В.М. надано суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №974 від 27.12.2013, видане на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області від 27.12.2013 №1/13 (а.с.51), ордер на надання правової допомоги серії АТ №1084481 від 13.03.2025 (а.с.52), квитанцію до прибуткового касового ордера №21/02/25 від 21.02.2025 на суму 20000,00 грн (а.с.48), додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.02.2025 №21/02/25 (а.с.50).
За змістом додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.02.2025 №21/02/25 вартість правничої допомоги становить 20000,00 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №21/02/25 від 21.02.2025 позивач сплатила адвокату Круцю В.М. фіксовану грошову суму в розмірі 20000,00 грн за надання правової допомоги в цій справі. 
При розподілі судових витрат у цій справі суд враховує: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративного позову; складність адміністративної справи; те, що справа розглядалася в спрощеному провадженні, без виклику сторін.
Суд зазначає, що суду не надано переліку конкретних видів правової допомоги, наданих позивачу саме в цій справі.
Також, в договорі відсутні відомості про вартість однієї години роботи адвоката.
На переконання суду, вказаний вище розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Таким чином, заявлені адвокатом позивача до відшкодування 20000,00 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт із обсягом наданих адвокатом послуг.
З огляду на обсяг наданих послуг суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача повинен становити 4000,00 грн, що буде співмірним зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру. Решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.
Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов до висновку, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 2000 грн (50% задоволених позовних вимог).
Позивачем згідно квитанції від 31.03.2025 №6628-8812-3382-7747 підтверджено сплату судового збору на суму 1211,20 гривень (а.с.58).
Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн (50% задоволених позовних вимог).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2025 №091630019227.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.02.2025 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду. 
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), 
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя  /підпис/ Біньковська Н.В.