ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6084/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу: 
за позовом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 
до ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 
про стягнення заборгованості з орендної плати у загальному розмірі 3 229,31 грн. 

ПРОЦЕДУРА:
Управління Комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі - відповідач) заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 3 229,31 грн., яка складається: основний борг у розмірі 2 601,37 грн, пеня у розмірі 307,18 грн, 3% річних 72,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 248,02 грн.
З позовної заяви вбачається, що позивачем у складі учасників провадження визначено відповідачем фізичну особу - ОСОБА_1 .
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1938730 від 28.10.2025 за вказаними параметрами особу не знайдено.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2025 зобов`язано Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали суду надіслати на адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .
06.11.2025 від Департамента адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради надійшла інформація на виконання ухвали суду від 30.10.2025.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Судом встановлено, що у відповідача відсутній електронний кабінет. 
Копію ухвали суду від 01.09.2025 про відкриття провадження у цій справі було надіслано судом за відомою адресою місцезнаходження відповідача.
Відповідач відзив на позов не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи № 904/6084/25, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610277379565, згідно з яким відповідачем було отримано 22.11.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2025 у справі №906084/25.
Частиною 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами як джерело права, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у п.41 рішення Європейського Суду з прав людини “Пономарьов проти України” заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення “Олександр Шевченко проти України” заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та “Трух проти України” заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).
Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 3 ст. 9 ГПК України інформація, зокрема, щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, стадії розгляду справи, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно зі ст.ст. 3, 4 Закону України “Про доступ до судових рішень” для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції забезпечується ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Отже інформація про судові рішення, що оприлюднюються в електронній формі на офіційному веб-порталі судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відкритим безоплатним цілодобовим доступом за посиланням www.reyestr.court.gov.uа є загальнодоступною та забезпечує можливість учасникам справ безперешкодно дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).
З положень ч. ч. 2, 4 ст. 13, п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України слідує, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.
Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 22/32 від 14.07.2014 в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів у період з липня 2023 року по серпень 2025 року.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ 
14.07.2014 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мікеріним Василем Олександровичем (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 22/32 (далі договір.
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, нежиле приміщення на 1 поверсі житлового будинку, загальною площею 54.52 кв.м., розташоване за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Черкасом, 11 для використання під розміщення майстерні з ремонту електропобутових товарів, радіо-телевізійної та іншої аудіо-відеоапаратури, балансоутримувачем якого є Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.
Згідно з пунктом 2.2 договору вступ орендаря у строкове платне користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акту прийому-передачі, який треба оформити в 5-денний термін з КП “Парковка та реклама”.
Відповідно до акту приймання-передачі від 14.07.2014 відповідачу було передано об`єкт оренди, зазначений у пункті 1.1 договору.
Пунктом 4.1 договору встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує річну орендну плату в розмірі 5% від незалежної вартості об`єкту оренди. Орендна плата становить 193,68 грн без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) – червень 2014 року. 
Відповідно до Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2021 року №570 “Про затвердження Примірного договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Криворізької міської територіальної громади, та визначення порядку розподілу орендної плати” визначено такий порядок розподілу орендної плати ( включно з нарахованими штрафними санкціями):
- до бюджету Криворізької міської територіальної громади ( пункт 3.1. рішення від 30.06.2021 року №570)- 30% за об`єкти нерухомості та інше окреме індивідуально визначене майно, що перебуває на балансовому обліку управління комунальної власності міста, орендодавцем якого є управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради ( пункт 3.1.4. рішення від 30.06.2021 року №570)
- Комунальному підприємству “Парковка та реклама” Криворізької міської ради, якому відповідно до рішення міської ради від 23.09.2020 №5017 “Про врегулювання деяких питань оренди комунального майна територіальної громади міста Кривого Рогу” доручено обслуговування об`єктів нерухомості та окремого індивідуально визначеного майна, балансоутримувачем якого є управління комунальної власності міста, виконкому Криворізької міської ради - 70% ( пункт 3.3. рішення від 30.06.2021 року №570).
Пунктом 6 Рішення Криворізької міської ради від 30.06.2021 року №570 визначено, що пункт 3 наведеного рішення органу місцевого самоврядування набуває чинності з 01.01.2022 року.
Як унормовано статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно п. 4.5 договору оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об`єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об`єкта оренди орендодавцю по акту.
Орендар вносить оренду плату за користування об`єктом оренди незалежно від наслідків господарської діяльності (п. 4.6. договору).
Оренда плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені згідно з діючим законодавством у розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, ні який нараховується пеня (п. 4.7 договору).
У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі Комунальному підприємству “Парковка та реклами” (п. 4.8 договору).
Договір оренди діє з 14.07.2014 року по 14.06.2017 року включно (п. 10.1 договору).
У разі, якщо орендодавець не попередить орендаря протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах (пункт 11.5 договору). 
У матеріалах справи відсутні докази попередження орендодавцем орендаря в порядку пункту 11.5 договору. 
Відповідно до акту приймання-передачі з оренди нерухомого майна комунальної власності Криворізької міської територіальної громади від 26.08.2025 року відповідачем було передано, а обслуговуючим комунальним підприємством прийнято нежитлове приміщення на 1 поверсі житлового будинку, площею 54.52 кв.м., розташованого за адресою: м. Кривий Ріг , вул. Черкасова, 11.
Під час дії договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів у період з липня 2023 року по серпень 2025 року належним чином не виконував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість перед міським бюджетом з орендної плати у розмірі 2 601,37 грн. яка на час звернення з позовом до суду не погашена, що і стало підставою для ініціювання цього спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо правовідносин сторін
Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини оренди комунального майна.

Щодо суми основного боргу
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. 
Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати орендних платежів. Відповідно до пункту 4.1 договору, строк оплати орендних платежів у є таким, що настав.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.
Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 601,37 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 4.7 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені, у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати орендних платежів, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 307,18 грн за період з 21.08.2023 по 15.09.2025 
Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати орендних платежів, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.
Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 307,18 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 72,74 грн за період з 21.08.2023 по 15.09.2025 та інфляційних втрат у розмірі 248,02 грн за період липень 2023 року по серпень 2025 року.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 

СУДОВІ ВИТРАТИ. 
Щодо судового збору.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, - 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з Мікеріна Василя Олександровича - р.н. 30.06.1959 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ідентифікаційний код 25522449) заборгованість з орендної плати у розмірі 2 601,37 грн, пеню у розмірі 307,18 грн, 3% річних 72,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 248,02 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано - 05.01.2026.

Суддя	 	В.Г. Бєлік