Дата документу 05.12.2025 Справа № 337/2137/24

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 337/2137/24  Пр. № 22-ц/807/1862/25	Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М. Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2025 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Онищенка Е.А., Подліянової Г.С.
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року у справі за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (надалі – М(Т)СБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року М(Т)СБУ звернулось до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-3), в якому просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь М(Т)СБУ матеріальну шкоду у розмірі 74957,54 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.07.2022 року в Запорізькому районі м. Запоріжжя, були заподіяні матеріальні збитки ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». Згідно з постановою Запорізького районного суду від 21.09.2022 року, ДТП сталася через порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_1 , державний № НОМЕР_1 . Оскільки, власник цього автомобіля не мав обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» звернулося до М(Т)СБУ для отримання відшкодування збитків. На підставі оцінки збитків, вартість ремонту становила 79423,53 грн., а після розрахунку відповідно до закону здійснено регламентну виплату в розмірі 73175,54 грн. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Котляра А.М. (а.с.19). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.23) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2024 року (а.с.27-29) позов позивача у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь М(Т)СБУ (ЄДРПОУ 21647131) матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 74957,54 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Ухвалою суду першої інстанції (а.с.49а-50) вищезазначене заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2024 року скасовано, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду першої інстанції (а.с.56-57) витребувано: - у суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_3 повний звіт №200722 з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю RENAULT LOGAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в дорожньо-транспортній пригоді, з усіма додатками; - у М(Т)СБУ повний Звіт №200722 з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю RENAULT LOGAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в дорожньо-транспортній пригоді, з усіма додатками.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду першої інстанції надано відвповідні докази (а.с.62-84).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с.96-97) призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: - яка величина матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу RENAULT LOGAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в наслідок ДТП? На період проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомило суд першої інстанції, що ухвала про призначення судової експертизи у цій справі залишається без виконання (а.с.113-115).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с.116) провадження у цій справі поновлено.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року (а.с.122-125) позов позивача у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь М(Т)СБУ (ЄДРПОУ 21647131) матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 74957,54 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 127-134) просив поновити строк апеляційного оскарження рішення, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В автоматизованому порядку 02.09.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кухаря С.В., Подліянову Г.С. (а.с.135). Ухвалою апеляційного суду від 03.09.2025 року (а.с.136) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 16.09.2025 року (а.с.139). Ухвалою апеляційного суду від 17.09.2025 року клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року у цій справі задоволено, строк поновлено, апеляційну скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.140), які було усунуто 30.09.2025 року (а.с.142-143). 04.10.2025 року – 05.10.2025 року мали місце вихідні дні. В автоматизованому порядку 06.10.2025 року суддею Онищенко Е.А. у цій справі замінено суддю Кухаря С.В. у зв`язку з тривалою відпусткою останнього (а.с.144-145). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 06.10.2025 року (а.с.146), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.147). Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 74957,54грн. – а.с.1), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення у цій справі з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що між сторонами по справі склались правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. 
Так, постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 21.09.2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за статтею 124 КУпАП (а.с.7).
Постановою судді було встановлено, що 20.07.2022 о 17:20 год. в Запорізькому районі, 5 км + 200 м а/м Запоріжжя-Біленьке, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Део, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Рено Логан, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_4 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, оскільки у нього був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Представник власника потерпілого ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» звернувся до М(Т)СБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно із звітом автотоварознавчого дослідження №200722 від 13.09.2022, вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю RENAULT LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_3 в дорожньо-транспортній пригоді становить 79423,53 грн. з ПДВ. (73175,54 грн. без ПДВ) (а.с.12-13).
28.11.2022 позивач склав довідку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно якої визначив суму до сплати у розмірі 73175,54 грн. (а.с.15 зворот).
30.11.2022 вказана сума була перерахована згідно платіжного доручення ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (а.с.16 зворот). 
Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV з урахуванням положень п.21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою М(Т)СБУ укладено угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Згідно з пп. а) п.41.1 ст. 41 зазначеного закону, М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
За змістом п.36.2 ст.36 Закону України №1961-IV, страховик М(Т)СБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
В силу вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із ч. 2 ст.38 Закону України №1961-IV, М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
В силу вимог ст. 109 ч. 1 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Судом першої інстанції правильновстановлено, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні ДТП, що мало місце 21.09.2022 року. При цьому, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку із цим, позивач М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовував шкоду потерпілій особі ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». 
Після виплати до позивача М(Т)СБУ перейшло право вимагати від ОСОБА_1 відшкодування завданої шкоди.
Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи відповідача про те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ є необґрунтованим, сума відшкодування шкоди є завищеною, характер пошкоджень не відповідає сумі, яка зазначена у звіті.
Оскільки, на спростування суми шкоди ОСОБА_1 не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів у цій справі.
Хоча, суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, та зокрема в порядку задоволення клопотання сторони відповідача призначав у справі судову автотоварознавчу експертизу, проте, відповідач ухилився від проведення експертизи, не оплатив рахунок експертної установи, мотивуючи це завищеною ціною послуг експерта.
Враховуючи, що ОСОБА_1 сам обрав експертну установу, суд першої інстанції правильно відхилив його доводи. 
Суд першої інстанції також правильно керувався положеннями статті 109 ЦПК України та сприйняв відмову ОСОБА_1  від оплати вартості експертизи, як ухилення відповідача від участі в експертизі. Відповідно, суд  першої інстанції правильно оцінив вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 в дорожньо-транспортній пригоді, відповідно звіту автотоварознавчого дослідження №200722 від 13.09.2022.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги М(Т)СБУ про стягнення з ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в сумі 73175,54 грн. та суми витрат на послуги оцінювача в розмірі 1782,00 грн. у цій справі є законними, правомірними, а тому підлягають задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  є такими, що фактично дублюють доводи заперечень відповідача на позов позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою. 
В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист ОСОБА_1 здійснює у цій справі на свій розсуд. Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом… (ст. 5 ч. 1 ЦПК України).
Суд першої інстанції правильно у цій справі застосував вимоги ст. 109 ч. 1 ЦПК України - наслідки ухилення від участі в експертизі відповідача за клопотанням останнього. Оскільки, в силу вимог ст. 44 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання правами не допускається.
В силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи… В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 367 ч. 6 ЦПК України).
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною відповідача (відповідний висновок відповідної експертизи на замовлення сторони відповідача в порядку ст. 102 ч. 3 ЦПК України тощо) апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. 
Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій справі. 
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. 
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025  року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова апеляційним судом складена 05.12.2025 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А.	Подліянова Г.С.