ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 678/673/25
Провадження № 22-ц/820/2594/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
розглянув в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу №678/673/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» на заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року, в складі судді Лазаренка А.В., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
В квітні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 10534,04 грн, яка складається з 5029,94 грн – простроченої заборгованості за тілом кредитом; 2369,65 грн – простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 14.11.2018 по 14.11.2019; 3134,45 грн – прострочених процентів, які нараховані за ставкою 60% річних за період 15.11.2019 (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31.03.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Юнекс Банк» з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої 14 листопада 2018 року підписано виписку-повідомлення №26206060577002 UAH. 
Відповідно до виписки-повідомлення №26206060577002 UAH до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» від 14 листопада 2018 року та анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1  з використанням платіжної картки №5375хххххххх1418 у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами – 48,00% річних, строком до 14 листопада 2019 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) – 60% річних, згідно банківського «Кредитна картка». Тип процентної ставки – фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних – 69,3898%. Загальна вартість кредиту – 6 903 грн 63 коп.
Станом на 15 листопада 2019 року відповідач кредитні кошти не повернув, а тому у нього виникла несанкціонована заборгованість (несанкціонований овердрафт), внаслідок чого нарахування процентів відбулося у розмірі 60% річних.
28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого увійшли: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було – АТ «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону є – ТОВ «ФК «Омега Фінанс».
31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №31/03-2021. Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Юнекс Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 . 
Станом на 31 березня 2021 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить – 10534,04 грн, яка складається з: 5029,94 грн – простроченої заборгованості за тілом кредитом; 2369,65 грн – простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних, за період з 14.11.2018 по 14.11.2019; 3134,45 грн – прострочених процентів, які нараховані за ставкою 60% річних, за період 15.11.2019 (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31.03.2021.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано доказів видачі (зарахування) кредитних коштів. При цьому, представником позивача не заявлялись клопотання про витребування доказів чи про неможливість їх надання, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Омега Фінанс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що грошові кошти (кредитний ліміт) у розмірі 5000 грн було зараховано на поточний рахунок відповідача та в подальшому відповідач користувався ними за допомогою платіжної картки № НОМЕР_2 . Крім того, в Реєстрі прав вимоги рядок №3672, що є додатком № 1 до договору факторингу в графі «Первісний ліміт кредитування» зазначена сума кредитного ліміту, який було встановлено банком на поточному рахунку позичальника у розмірі – 5000 грн. Надання кредитних коштів підтверджено також випискою по особовому рахунку за період з 14.11.2019 по 31.03.2021, з якої вбачається, що станом на 03.12.2019 відповідач здійснив платіжні операції, тобто використав кредитних коштів на суму 4920,05 грн, що свідчить про використання кредитного ліміту. Витрати в межах кредитного ліміту є належним підтвердженням факту кредитування. При цьому, відповідачем в рахунок погашення заборгованості не здійснено жодного платежу. Таким чином, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не врахував докази фактичного користування кредитом, а також правові позиції Верховного Суду, у яких зазначено, що виписки з рахунків є належними та допустимими доказами надання кредиту, підтвердження руху коштів та розміру заборгованості, оскільки складаються на підставі первинних бухгалтерських документів і мають силу офіційних документів.
Представником ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в додатками до позовної заяви було додано належним чином завірені копії витягу з Реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 та виписку по особовому рахунку, які підтверджують факт видачі кредиту, його розмір, а також відображають суму заборгованості по кредитному договору. 
Суд першої інстанції помилково зазначив, що позивачем не надано розрахунку заборгованості, тобто банком не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, оскільки така позиція суду першої інстанції суперечить фактичним матеріалам справи. При цьому, суд першої інстанції не скористався, положеннями ч. 1 ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення позовної заяви без руху у разі її подання без дотримання вимог статей 175 і 177 ЦПК України, оскільки позовна заява ТОВ «ФК «Омега Фінанс» не була залишена без руху, що свідчить про визнання її відповідною процесуальним вимогам.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» та ухвалою суду від 14 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень статті 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Юнекс Банк» з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі якої 14 листопада 2018 року було підписано виписку-повідомлення №26206060577002 UAH.
Відповідно до виписки-повідомлення №26206060577002 UAH до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» від 14 листопада 2018 року та анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1  з використанням платіжної картки №5375хххххххх1418 у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 грн 00 коп., процентна ставка за користування кредитними коштами – 48,00% річних, строком до 14 листопада 2019 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) – 60% річних, згідно банківського «Кредитна картка». Тип картки: кредитна картка Debit Platinum – Кредитная карта по 48%. Тип процентної ставки – фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних – 69,3898%. Загальна вартість кредиту – 6903 грн 63 коп.
28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входять: права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «Юнекс Банк».
Переможцем електронного аукціону є – ТОВ «ФК «Омега Фінанс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 30 березня 2021 року.
31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №31/03-2021.
Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 (Реєстр прав вимог станом на кінець дня 31 березня 2021 року). Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, в день підписання цього договору.
Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT «Юнекс Банк» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №26206060577002 UAH від 14 листопада 2018 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів видачі (зарахування) кредитних коштів.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких мотивів.
Відповідно до частини 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17.
Судом встановлено, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Юнекс Банк» з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі якої 14 листопада 2018 року підписано виписку-повідомлення №26206060577002 UAH.
Колегія суддів звертає увагу на те, що анкета-заява, підписана ОСОБА_1 13 листопада 2018 року, не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною договору про комплексне банківське обслуговування є паспорт споживчого кредиту. Саме тому інформацію та умови, зазначені у ньому, не можна вважати узгодженими між сторонами кредитного договору.
Верховний Суд в постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20 дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми.
Отже, вирішуючи позовні вимоги, колегія суддів бере до уваги дані, що містяться в анкеті-заяві від 13 листопада 2018 року та дані виписки-повідомлення №26206060577002 UAHвід 14 листопада 2018 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк».
Відповідно до умов анкети-заяви та виписки-повідомлення, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 48,00% річних, строком до 14 листопада 2019 року. Умов щодо продовження строку дії договору виписка-повідомлення не містить. Анкета-заява від 13 листопада 2018 року також таких умов не містить.
Відтак, колегія суддів наголошує на тому, що лише у межах строку кредитування до 14 листопада 2019 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Розрахунок заборгованості за договором здійснено станом на 30 листопада 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц, від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц, від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16. 
Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, а саме статтею 625 ЦК України позивач не пред`явив.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (далі – Положення) визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 
Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15-ц.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини.
Так, матеріалами справи підтверджено факт надання ОСОБА_1 грошових коштів у позику в розмірі 5000 грн шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по особовому рахунку.
За розрахунком позивача, станом на 30 листопада 2020 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість на загальну суму 10534,04 грн, з якої: 5029,94 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 2369,65 грн – прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних, за період з 15.11.2018 по 14.11.2019; 3134,45 грн – прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних, за період 15.11.2019 по 30.11.2020.
Разом з тим, після закінчення строку кредитування, позивач продовжив нарахування ОСОБА_1 процентів, прострочених процентів що не було узгоджено між банком та позичальником відповідно до умов анкети-заяви та виписки-повідомлення.
Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 3134,45 грн (прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 60% річних за період з 15.11.2019 по 30.11.2020) не підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані банком вже після закінчення строку дії кредитного договору.
Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти згідно умов договору в добровільному порядку не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 станом на 14 листопада 2019 року за тілом кредиту за кредитним договором №26206060577002 UАН від 14 листопада 2018 року складає 7399,59 грн, а саме:  5029,94 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 2369,65 грн – прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних, за період з 15.11.2018 по 14.11.2019, тому саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідач не спростував факту наявності у нього заборгованості та не надав доказів її часткової або повної сплати.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по суті, не дав належної правової оцінки обставинам справи та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При пред`явленні позову ТОВ «ФК «Омега Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Омега Фінанс»задоволено на 70,24% (7399,59х100:10534,04), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1701,49 грн за подання позовної заяви (70,24%х2422,40 = 1701,49 грн). За подання апеляційної скарги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» сплатило 3633,60 грн судового збору. Апеляційну скаргу задоволено на 70,24%, а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2552,24 грн (70,24% х 3633,60 = 2552,24 грн). Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4253,73 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» задовольнити частково.
Заочне  рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (місцезнаходження: вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007, м. Київ, 01042, код ЄДРПОУ: 42436323) заборгованість за кредитним договором №26206060577002 UAH від 14 листопада 2018 року в розмірі 7399,59 грн (сім тисяч триста дев`яносто дев`ять гривень 59 копійок), з яких: 5029,94 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 2369,65 грн – прострочена заборгованість за процентами.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (місцезнаходження: вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007, м. Київ, 01042, код ЄДРПОУ: 42436323) 4253,73 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят три гривні 73 копійки) судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 грудня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко