ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2025 р. 	Справа № 440/2188/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 (суддя: С.С. Сич, м. Полтава) по справі № 440/2188/25
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Військової частини НОМЕР_1 ,                 ІНФОРМАЦІЯ_1                        
про визнання протиправними та скасування постанови, наказів та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-2), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 30.01.2025 року № 6/1733;
- зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби ОСОБА_1 у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.12.2025 № 30 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_2 ;
4) визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини по стройовій частині в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері та з 18.02.2020 йому встановлено другу групу інвалідності, 30.01.2025 після затримання ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 складено довідку ВЛК, якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. Вказує, що у картці обстеження та медичного огляду від 30.01.2025 відсутній особистий підпис позивача про те, що він надав повну інформацію комісії ВЛК щодо стану свого здоров`я та наявних захворювань, відсутній відтиск печатки. У розділі 8 "Результати досліджень" картки обстеження відсутня інформація та відсутні докази та записи у медичній картці про дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів, дані результатів проведеного рентгенологічного (флюорографічного) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, група крові та резус-належність. Вважає, що оскільки позивачу не було проведено належним чином медичний огляд, що є обов`язковою умовою для визначення ступеню придатності, наказ про призов від 31.01.2025 на військову службу під час мобілізації в особливий період у складі команди НОМЕР_2 підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що цей наказ не містить підпису та печатки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вважає, що прийнятий військовою частиною НОМЕР_1 наказ про зарахування позивача до списків військової частини також підлягає скасуванню, як похідний від наказу про призов на військову службу під час мобілізації в особливий період.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування постанови, наказів та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 30 січня 2025 року №6/1733, на солдата запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 направити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на медичний огляд.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 року у справі №440/2188/25 та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до п. 6.1. Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби. 
Також, вказує, що направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.
Крім того, стверджує, що зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 в частині направлення позивача (військовослужбовця) на повторний медичний огляд є незаконним, оскільки, згідно з чинним законодавством, зокрема Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року № 154, такі повноваження не належать до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку письмового (спрощеного позивного) провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що довідкою до акта медико-соціальної експертної комісієх серії 12 ААБ №706244 від 18.02.2020 підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 18.02.2020, причина інвалідності - загальне захворювання, на строк до 01 березня 2023 року, дата чергового переогляду - лютий 2023 року (с. 35).
29.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 видано направлення №5/2456 солдату ОСОБА_1 , 1992 року народження, для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Сухопутні війська, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період (зворот а.с. 60).
30.01.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов медичний огляд Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено картку обстеження та медичного обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 30.01.2025 (а.с. 59, зворот а.с. 59).
У цій картці обстеження та медичного огляду від 30.01.2025 у графі 11. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК зазначено: "див.невропатолог 23в, 21в На підставі статті__ графи ІІ Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог "Придатний до військової служби" (зворот а.с. 59). У графі 10 картки обстеження та медичного обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 30.01.2025 вказано, що позивач від підпису відмовився.
Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 складено довідку військово-лікарської комісії від 30.01.2025 №6/1733 на солдата запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі якої "Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва)" зазначено "хронічна дорсалгія (G 55.3) стадія ремісії, наслідки органічного ураження ЦНС із розсіяного мікросимптоматичного (G 96.9). На підставі статті: 23в, 21в, графи ІІ Розкладу хвороб, графи___ ТДВ. Придатний до військової служби. У графі "Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК" зазначено, що позивач відмовився (а.с. 60).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №30 від 31.01.2025 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період в складі команди НОМЕР_2 " на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 "Про загальну мобілізацію", розпорядження начальника №8/1/739 від 29 квітня 2024 року у відповідності статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на реалізацію наряду А5002 обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на призов військовозобов`язаних під час мобілізації, в особливий період для комплектування команди НОМЕР_2 наказано 1. Заступнику начальника центру - начальнику мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1.1. призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені: 1.1.1. в складі команди НОМЕР_2 : солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 61).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №40 від 06.02.2025 вирішено вважати таким, що прибув з 05 лютого 2025 року у відрядження до Військової частини НОМЕР_1 з метою проходження базової загальновійськової підготовки, зокрема, солдата ОСОБА_1 . Зараховано на продовольче забезпечення (продукти для приготування їжі в польових умовах) з 07 лютого 2025 року (пункт 20 наказу) (а.с. 67).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 26.03.2025 наказано вважати таким, що вибуває з 26 березня 2025 року з відрядження з Військової частини НОМЕР_1 після проходження базової загальновійськової підготовки, зокрема, солдата ОСОБА_1 . Знято з продовольчого забезпечення (продукти для приготування їжі в польових умовах) з 27 березня 2025 року та видано продовольчий атестат (пункт 20 наказу) (а.с. 68).
Не погодившись з постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформленою довідкою від 30.01.2025 № 6/1733, з наказом начальника об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від №30 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 порушено процедуру медичного огляду ВЛК ОСОБА_1 , що був проведений 30.01.2025, зокрема, порушено вимоги пункту 3.4 глави 3 розділу II, підпункту 2.5.11 пункту 2.5 глави 2 розділу I та Додатку 13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (у редакції, чинній на час проведення медичного огляду ВЛК 30.01.2025), тому постанова Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 30 січня 2025 року №6/1733, на солдата запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийнята відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправною та підлягає скасуванню. Оскільки було  визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 30 січня 2025 року №6/1733, на солдата запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а військова частина, до якої 26.03.2025 вибув після проходження базової загальновійськової підготовки солдат ОСОБА_1 не є відповідачем у цій справі, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 направити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на медичний огляд.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII (надалі - Закон №3543-ХІІ).
Згідно зі ст. 1 Закону № 3543-ХІІ, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч. 8 ст. 4 Закону №3543-ХІІ).
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ, громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок (надалі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Судовим розглядом встановлено, що 30.01.2025 ОСОБА_1 проходив медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено картку обстеження та медичного обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 30.01.2025 (а.с. 59, зворот а.с. 59).
Відповідно до ч. 13 ст.2 Закону № 2232-XII, громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Згідно з ч. 13 ст. 2 Закону №2232-XII, з метою якісного проведення медичного огляду наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800 (в подальшому - Положення № 402) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.
До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. (п.п.2.5.1 п.2.5. глави 2 розділу І Положення №402).
До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону (п.п.2.5.3 п.2.5. глави 2 розділу І Положення №402).
Підпунктами 2.8.1, 2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу 1 Положення № 402 визначено, що ВЛК ТЦК та СП створюється у районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК. Персональний склад ВЛК районного (міського), обласного ТЦК та СП визначаються наказами відповідних керівників ТЦК та СП.
Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, відповідно до п. 1.1 розд. І Положення № 402.
Згідно з пунктами 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) ( пунктами 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402).
Судовим розглядом встановлено, що позивач має статус військовозобов`язаного.
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402.
Пунктом 3.1 глави 3 розділу II Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Пунктом 3.2 глави 3 розділу II Положення № 402 визначено, що повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.
Військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повторно оглядаються ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після додаткового обстеження. Направляє на обстеження лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП, про що вносить відповідний запис у реєстр ЕСОЗ. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатку 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання, - за графою III додатку 1 до цього Положення ( пункт 3.3 глави 3 розділу II Положення №402).
Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту В (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту С (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями (пункт 3.4 глави 3 розділу II Положення №402).
Відповідно до пункту 3.5 глави 3 розділу ІІ Положення № 402, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Зазначені документи, на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
Картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ТЦК та СП до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно (пункт 3.6 глави 3 розділу ІІ Положення №402).
Якщо офіцери запасу раніше служили у Збройних Силах України або інших військових формуваннях, тоді ТЦК та СП у направленні на огляд вказує, коли і з якої причини вони були звільнені у запас. На звільнених із військової служби за станом здоров`я у ВЛК обов`язково подається Свідоцтво про хворобу (додаток 11) або його копія (пункту 3.7 глави 3 розділу ІІ Положення № 402).
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення № 402, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби".
Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду. Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, незалежно від строку, за його заявою або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням начальника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку"; Обмежено придатний до військової служби.
Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду. Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, незалежно від строку, за його заявою або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням начальника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Матеріалами справи підтверджено, що, відповідно до картки обстеження та медичного обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 30.01.2025, огляд проведено всіма лікарями з переліку лікарів, огляд якими військовозобов`язаних передбачено пунктом 3.2 глави 3 розділу II Положення №402 під час дії правового режиму воєнного стану, у тому числі невропатологом та психіатром.
Позивачу проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки (флюрографію органів грудної клітини) 30.01.2025.
У цій картці обстеження та медичного огляду від 30.01.2025 у графі 11. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК зазначено: "див.невропатолог 23в, 21в На підставі статті__ графи ІІ Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог "Придатний до військової служби" /зворот а.с. 59/. У графі 10 картки обстеження та медичного обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 30.01.2025 вказано, що позивач від підпису відмовився.
Довідкою до акта медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №706244 від 18.02.2020 підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 18.02.2020, причина інвалідності - загальне захворювання, на строк до 01 березня 2023 року, дата чергового переогляду - лютий 2023 року (а.с. 35).
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 березня 2022 року №225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення: дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).
При цьому, інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, в дитини з інвалідністю відсутня можливість пройти лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.
Таким чином, позивач не відноситься до категорії осіб, яким інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
Доказів того, що позивач пройшов переогляд та після 01 березня 2023 року позивачу встановлена група інвалідності до суду не надано, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що станом на 30.01.2025 ОСОБА_1 мав статус особи з інвалідністю.
Відповідно до пункту  3.5. глави 3 розділу II Положення №402, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Обов`язок надання членам ВЛК ТЦК та СП медичної карти амбулаторного хворого за формою № 025/о, виписок з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ, покладається саме на військовозобов`язаного.
Матеріали справи не містять доказів, що військовозобов`язаний ОСОБА_1  надав членам ВЛК ТЦК та СП 30.01.2025 медичну документацію, копії якої додано ним до позову (а.с. 25-30), а тому питання про протиправність дій ВЛК ТЦК та СП з посиланням на неврахування цієї медичної документації під час його обстеження та медичного огляду 30.01.2025 оцінюється критично.
При цьому, карткою обстеження та медичного огляду від 30.01.2025 підтверджено, що у порушення вимог пункту 3.4 глави 3 розділу II Положення №402 перед оглядом військовозобов`язаного ОСОБА_1 останньому не проведено загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); не визначена група крові та резус-належність (а.с. 59).
Відповідно до підпункту 2.5.11 пункту 2.5 глави 2 розділу I Положення №402, документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.
Картка обстеження та медичного огляду є Додатком 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та передбачає наявність відтиску печатки.
Однак, у порушення вимог підпункту 2.5.11 пункту 2.5 глави 2 розділу I Положення №402 та Додатку 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 30.01.2025 не скріплена відповідною печаткою.
У відповідності до  пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402, постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Документально оформлені результати проходження військовозобов`язаним медичного огляду ВЛК доставляються до районного (міського) ТЦК та СП не пізніше наступного дня після прийняття постанови про придатність військовозобов`язаного до військової служби. Постанова ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної постанови до районного (міського) ТЦК та СП.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.
Пунктом 20.1 глави 20 розділу II Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеного 30.01.2025 медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата запасу ОСОБА_1 було складено довідку військово-лікарської комісії від 30.01.2025 №6/1733, у графі якої "Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва)" зазначено "хронічна дорсалгія (G 55.3) стадія ремісії, наслідки органічного ураження ЦНС із розсіяного мікросимптоматичного (G 96.9). На підставі статті: 23в, 21в, графи ІІ Розкладу хвороб, графи___ ТДВ. Придатний до військової служби. (а.с. 60).
Колегія суддів звертає увагу на те, що, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. 
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, виходячи з вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 30 січня 2025 року №6/1733, на солдата запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Щодо доводів апелянта про те, що зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 в частині направлення позивача (військовослужбовця) на повторний медичний огляд є незаконним, оскільки, згідно з чинним законодавством, зокрема Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року № 154, такі повноваження не належать до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, тому він набув нового юридичного статусу військовослужбовця.
Медичний огляд військовослужбовців врегульовано главою 6 Положення №402.
Абзацом першим пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення №402 передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення №402, оригінали або копії направлення на медичний огляд ВЛК та інші документи, необхідні для прийняття постанов ВЛК, надсилаються (надаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я (установи) в електронній або паперовій формі в установленому законодавством порядку.
Згідно з пунктом 6.4 глави 6 розділу II Положення №402, у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).
Пунктом 6.6 глави 6 розділу II Положення №402 встановлено, що військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.
Таким чином, положенням законодавства, що регламентує порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців передбачено, що військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки, а направлення на такий огляд здійснюється прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними Положенням №402.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 направити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на медичний огляд.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно зі ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 440/2188/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    Я.М. Макаренко