Дата документу 28.11.2025 Справа № 333/5230/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 333/5230/25 
Провадження №22-ц/807/1893/25 
Головуючий в 1-й інстанції – Ходько В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С. В.,	
суддів:	Подліянової Г.С., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за матеріалами зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 1: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 2: Запорізька міська рада в особі Закладу позашкільної освіти «Комунарський районний центр молоді та школярів» Запорізької міської ради, про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

       У червні 2025 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2021 року по 30.04.2025 року на загальну суму 26 174,97 грн. та стягнути судові витрати по справі.
       
       У серпні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з зустрічної позовною заявою до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 1: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 2: Запорізька міська рада в особі Закладу позашкільної освіти «Комунарський районний центр молоді та школярів» Запорізької міської ради, про захист прав споживачів.

       Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 1: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 2: Запорізька міська рада в особі Закладу позашкільної освіти «Комунарський районний центр молоді та школярів» Запорізької міської ради, про захист прав споживачів, повернуто позивачам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не забезпечено своєчасне отримання копії позовної заяви, що унеможливило подання зустрічного позову вчасно. При ухваленні рішення не розглянуті підстави та предмет зустрічного позову.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду відповідає з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи зустрічну позовну заяву позивачам, суд першої інстанції виходив із того, що зустрічна позовна заява подана до суду з пропуском встановленого строку. Крім того, подана позивачем ОСОБА_4 , який не є відповідачем за первісним позовом.

Колегія судів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 191 ЦПК України)

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 3 ст. 194 ЦПК України).

Таким чином, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком, встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк, встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Положення ч. 1 ст. 193 ЦПК України не містять приписів щодо можливості подачі зустрічного позову поза межами строку для подання відзиву.

Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, при цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у червні 2025 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 заборгованість з центрального опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.09.2021 року по 30.04.2025 року на загальну суму 26 174,97 грн. та стягнути судові витрати по справі.

Позовна заява подана в електронній формі, і до неї у відповідності до вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України долучені докази надсилання відповідачам копії позовної заяви із доданими документами (а.с.11,12). 

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 23 липня 2025 року. Роз`яснено відповідачу строки та порядок подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 278 ЦПК України та роз`яснено сторонам положення вимог ст. 83 ЦПК України.

Відповідно до супровідного листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року, копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена відповідачці ОСОБА_2 (а.с.28) та отримана нею особисто 27 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39). 

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як передбачено частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

З огляду на зазначене, право на подання відзиву на апеляційну скаргу може бути реалізоване відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Зважаючи на те, що провадження у справі відкрито ще 23 червня 2025 року, копія ухвали вручена відповідачці ОСОБА_2 27 червня 2025 року, строк для подання відзиву і зустрічного позову, з урахуванням вимог ст.ст.123,124 ЦПК України сплив 14 липня 2025 року. 

З зустрічною позовної заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 1: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 2: Запорізька міська рада в особі Закладу позашкільної освіти «Комунарський районний центр молоді та школярів» Запорізької міської ради, про захист прав споживачів, звернулись до суду лише 20 серпня 2025 року.

Таким чином, зустрічний позов від 20 серпня 2025 року подано з пропуском процесуального строку, передбаченого діючим законодавством.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем подано зустрічну позовну заяву з пропуском встановлено законом строку, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 194 ЦПК України правомірно повернув її заявникові.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Повернення зустрічної позовної заяви не обмежує права відповідачів заявити самостійний позов.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом повернуто зустрічний позов з дотриманням вимог цивільно-процесуального кодексу, та підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 листопада 2025 року.

Головуючий:                                С. В. Кухар

Судді:                                                                Г.С. Подліянова

                                                                       О .З. Поляков