Справа № 683/3577/25
2/683/246/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,
позивачки ОСОБА_1 , 
її представника адвоката Бегеби Н.М., 
відповідачки ОСОБА_2 

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові цивільну справу №683/3577/25, 2/683/246/2026 за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства, 

в с т а н о в и в: 

У листопаді 2025 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , у якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Обґрунтовуючи заяву вказує, що з вересня 2015 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 . Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_7 . Оскільки вони із ОСОБА_6 не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до вимог ч.1 ст.135 СК України. У січні 2020 року вони із ОСОБА_6 припинили спільне проживання і їх донька залишилась проживати з нею. З того часу ОСОБА_6 матеріально допомагав доньці, підтримував з нею стосунки, забирав її до себе, тобто підтримував зв`язок як батько та донька. 
Під час повномасштабного вторгнення російської федерації до України ОСОБА_6 був мобілізований до Збройних Сил України, а ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання загинув. 
Оскільки ОСОБА_6 не зміг подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком їхньої дитини у відповідності до статті 126 СК України, тому просить встановити у судовому порядку факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_7 . 
ОСОБА_3 вказує, що встановлення даного факту їй необхідне для оформлення малолітній ОСОБА_7 пенсії у зв`язку із втратою годувальника. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Бегеба Н.М. позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала у повному обсязі та пояснила, що її син ОСОБА_6 за життя визнавав ОСОБА_7 , 19 вересня 2016 року своєю донькою, проводив із нею вільний час, матеріально забезпечував її. Вона також спілкувалась із ОСОБА_7 як з онукою.
Відповідачка ОСОБА_4 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. 
Представник відповідача Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не прибув, натомість направив до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вони є заінтересованою особою, а не відповідачем у справі. 
Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за N 789 - ХІІ та ч. ч.7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком цієї дитини записаний ОСОБА_8 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00039820993 від 25 травня 2023 року відомості про батька малолітньої ОСОБА_7 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 
При цьому судом встановлено, що на час народження ОСОБА_7 - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 125 цього Кодексу - за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 видане 10 червня 2025 року Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 визнає малолітню ОСОБА_7 своєю онучкою та не заперечує, щоб дівчинка отримувала пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.
10 листопада 2025 року позивачка ОСОБА_3 разом із дочкою та відповідачкою ОСОБА_2 звернулися до медико-генетичного центру ТОВ «НМГЦ «ЛеоГЕН» для проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження.
Згідно результату молекулярно-генетичного експертного дослідження від 17 листопада 2025 року ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,46977%.
Чинним сімейним законодавством передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).
Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року у справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) наголошено, що: «відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».
Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується "приватного життя" за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особисто її ідентичності.
У постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі N576/2871/23 (провадження N61-3026св25) зазначено, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності.
Верховний суд у постановах від 23.10.19, (провадження № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 провадження № 761/10732/16-ц) зробив висновок про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Отже, висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів та підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку.
Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази.
Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю.
ЄСПЛ у рішенні від 14 березня 2024 року за заявою №62020/14 у справі «Молдован протии України (Moldovan v. Ukraine)» вказав на те, що висновок експертизи ДНК у таких правовідносинах не можна ігнорувати, оскільки він є чи не єдиним об`єктивним доказом, який може свідчити про факт батьківства однієї особи стосовно іншої.
Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність кровного споріднення між ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньою ОСОБА_7 , як батька та дочки.
Крім того, матеріали справи містить фото світлини, на яких зображено ОСОБА_6 разом із дитиною ОСОБА_7 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , підтвердив, що ОСОБА_6 за життя визнавав ОСОБА_7 своєю донькою.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13 п. п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, 
в и р і ш и в:
Позов  ОСОБА_3 задовольнити.
Установити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису №6 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 11 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Огіївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Старокостянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: пров. Подільський, 2 м. Старокостянтинів Хмельницька область, 31100, код ЄДРПОУ 21323049.
Повне рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя: