Справа № 503/1642/25 
Провадження № 2/503/307/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 12.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі за текстом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 в електронній формі, через особистий кабінет останнього на сайті товариства, був укладений Договір № 4884519 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 20500,00 грн строком на 360 днів, тобто по 06.08.2025 року. При цьому, пунктом 1.2.1 цього Договору, сторонами було передбачено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір. Кредитні кошти в розмірі 20500,00 грн були зараховані відповідачу на банківській рахунок особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , вказана ним була вказана особисто під час укладення договору. 19.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору № 4884519 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.08.2024 року, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 6500,00 грн. Кредитні кошти в розмірі 6500,00 грн були зараховані відповідачу на платіжну картку НОМЕР_1 . 31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 31/03/2025, згідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитним договором. При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило позичальнику ОСОБА_1 шляхом направлення відповідного повідомлення (SMS-повідомлення) на його телефонний номер, який був зазначений ним при укладенні кредитного договору. Внаслідок чого до позивача перейшло право грошової вимоги за Договором № 4884519 від 12.08.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за яким склала 128630 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту – 27000 грн, заборгованість за процентами – 88130 грн (які нараховані за період з 12.08.2024 року до 31.03.2025 року, тобто до відступлення права грошової вимоги), а штрафні санкції 13500 грн. Натомість позивачем було здійснено за Договором нарахування процентів за 128 календарних днів в період з 01.04.2025 року по 06.08.2025 року за стандартною процентною ставкою у сумі 51840,00 грн. Таким чином відповідач має перед позивачем заборгованість загальною сумою 166970,00 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 27000 грн, заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором – 88130 грн, заборгованість за процентами нарахованими позивачем – 51840,00 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника – адвоката Столітнього М.М. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість загальною сумою 166970,00 грн; з нарахуванням і стягненням в порядку, передбаченому ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, під час виконання рішення інфляційних витрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту його виконання в частині задоволеної суми заборгованості; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишися, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування; а також стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Також в змісті позовної заяви представник позивача, заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Окрім того до позовної заяви представник позивача додав доказ надсилання іншому учаснику справи – відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист (а.с.125) та копію списку № Лінеура 31/форма5 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Документи (Ф.103) АТ «Укрпошта» (а.с.126-131), в якому під № 29 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0505368825179 надіслане відповідачу. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505368825179 останнє 27.09.2025 року було повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю одержувача заказаною адресою. 
07.10.2025 року ухвалою суду (а.с.135-136) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем та його представником шляхом її доставки до електронного кабінету позивача та його представника 08.10.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.138-139), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 03.10.2025 року № 03-17/3415 (а.с.134), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067016795221, яке 23.10.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою.
У встановлені судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
12.08.2024 року о 18:43:44 годині ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «11637» підписав Паспорт споживчого кредиту/Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.33-35), в якій були зазначені відомості про отримання ним від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредиту в сумі 20500,00 грн на строк 360 днів під стандартну процентну ставку 1,50% в день; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою розміром 110700,00 грн; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) розміром 131200,00 грн. 
12.08.2024 року о 18:44:57 годині між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений Договір №4884519 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.36-46), з використанням останнім для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «20337», згідно умов якого отримав кредит в сумі 20500,00 грн на строк 360 днів зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 1,50% в день, наслідок чого орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 131200,00 грн. 
При цьому, пунктом 2.1 цього Договору (а.с.37 на звороті) його сторонами було узгоджено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 , яка також зазначена у розділі «10. Реквізити та підписи сторін» зазначеного вище договору (а.с.45 на звороті).
В сою чергу, у пункті 1.2.1 цього Договору (а.с.36 на звороті), його сторонами було узгоджено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір. 
Одночасно з підписанням зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 , також було підписано Інформаційне повідомлення (а.с.47), яке є Додатком № 2 до кредитного договору, та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.46 на звороті), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, яка передбачала розрахунок за період з 12.08.2024 року по 06.08.2025 року із зазначенням загальної суми платежу за розрахунковий період в розмірі 131200,00 грн та загальної суми проценті за користування кредитом в розмірі 110700,00 грн.
12.08.2024 року о 18:46:11 годині ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перерахувало кошти в сумі 20500,00 грн ОСОБА_1 на номер картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 479114944, що підтверджує лист-повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (ТОВ «УПР») за Вих. №1-0104 від 01.04.2025 року (а.с.48).
В свою чергу інформація надана суду ПАТ Акціонерний банк «Південний» за Вих. № 33/001/29703/2025-БТ від 06.11.2025 року із долученням до неї виписки з рахунка приватного клієнта № 090000-2025/1104 за розрахунковий період з 12.08.2024 по 17.08.2024, на виконання ухвали суду від 21.10.2025 року (а.с.148-149), підтверджує те, що у відповідача ОСОБА_1 у банку наявний поточний рахунок № НОМЕР_4 у гривні, до якого була оформлена картка № НОМЕР_1 на яку 12.08.2024 року було зарахування переказу від TOV LINEURA UKRAYINA в сумі 20500,00 грн. 
19.08.2024 року о 17:59:11 годині ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «15084» підписав Паспорт споживчого кредиту/Інформацію, яка надається споживачу до укладення Додаткового договору №4884519-Т1 до Договору про споживчий кредит №4884519 від 12.08.2024 (Стандартизована форма) (а.с.49-51), в якій були зазначені відомості про отримання ним від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредиту в сумі 6500,00 грн, при цьому загальна сума кредиту за договором №4884519 складає 27000,00 грн, на строк 360 днів під стандартну процентну ставку 1,50% в день; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою розміром 145020,00 грн; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) розміром 172020,00 грн. 
19.08.2024 року о 17:59:11 годині між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений Додатковий договір до Договору №4884519 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.08.2024 (а.с.52-53), з використанням останнім для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «15084», згідно умов якого отримав кредит в сумі 6500,00 грн, при цьому загальна сума кредиту складає 27000,00 грн, на строк 360 днів зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 1,492% в день, наслідок чого орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 172020,00 грн. 
При цьому, пунктом 2.1 цього Договору (а.с.52 на звороті) його сторонами було узгоджено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яка також зазначена у розділі «4. Реквізити та підписи сторін» зазначеного вище договору (а.с.53).
Одночасно з підписанням зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 , також було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.54), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, яка передбачала розрахунок за період з 12.08.2024 року по 06.08.2025 року із зазначенням загальної суми платежу за розрахунковий період в розмірі 172020,00 грн та загальної суми проценті за користування кредитом в розмірі 145020,00 грн.
19.08.2024 року о 18:00:24 годині ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перерахувало кошти в сумі 6500,00 грн ОСОБА_1 на картку, маска картки НОМЕР_1 , Session ID – НОМЕР_5 , номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» da7ee28b-9ec6-491a-a703-69d8a96a43b0, що підтверджує лист-повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» (ТОВ «ПЕЙТЕК») за Вих. № 20250401-2304 від 01.04.2025 року (а.с.61). При цьому, 21.02.2022 року між ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 21222-1 (а.с.55-59). 
В свою чергу інформація надана суду ПАТ Акціонерний банк «Південний» за Вих. № 33/001/29703/2025-БТ від 06.11.2025 року із долученням до неї виписки з рахунка приватного клієнта № 090000-2025/1104 за розрахунковий період з 19.08.2024 по 24.08.2024, на виконання ухвали суду від 21.10.2025 року (а.с.148-149), підтверджує те, що у відповідача ОСОБА_1 у банку наявний поточний рахунок № НОМЕР_4 у гривні, до якого була оформлена картка № НОМЕР_1 на яку 19.08.2024 року було зарахування переказу в сумі 6500,00 грн. 
Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором №4884519 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.08.2024, внаслідок чого мав станом на 31.03.2025 року мав перед кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» заборгованість в загальному розмірі 128630 грн, з якої 27000 грн –заборгованість за тілом кредиту, 88130 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом (які нараховані за період з 12.08.2024 року до 31.03.2025 року), а 13500 грн – штрафні санкції, про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості складений директором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 31.03.2025 року (а.с.62-65).
31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 31/03/2025 (а.с.85-94), згідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що також підтверджує копія акту прийому-передачі Реєстру Боржників до згаданого Договору (а.с.104); копія витягу з Реєстру Боржників (а.с.105), в якому під № 2636 зазначений боржник ОСОБА_1 за кредитним договором № 4884519.
Відповідно до платіжної інструкції національній валюті ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» № 6743 від 31.03.2025 року (а.с.106) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було здійснено оплату ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року.
При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило позичальнику ОСОБА_1 шляхом направлення 01.04.2025 року о 11:10 годині відповідного SMS-повідомлення (а.с.107) на його номер телефону, який був повідомлений ним при укладенні кредитного договору та наслідок чого зазначений у розділі «10. Реквізити та підписи сторін» Договору № 4884519 від 12.08.2024 року (а.с.45 на звороті). 
Станом на дату укладення Договору факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року, строк дії Договору № 4884519 від 12.08.2024 року не закінчився.
У зв`язку із чим, у межах строку дії Договору № 4884519 від 31.03.2025 року позивачем у період з 01.04.2025 року по 06.08.2025 року (128 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 51840,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.66-67). 
Таким чином заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 4884519 від 12.08.2024 року перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» складає 166970,00 грн, з яких 27000 грн – тіло кредиту, 88130 грн – нараховані проценти первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за період з 12.08.2024 року до 31.03.2025 року, тобто до відступлення права вимоги, а 51840,00 грн – нараховані проценти ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 128 календарних днів у період з 01.04.2025 року по 06.08.2025 року, тобто виключно після набуття права вимоги і до закінчення строку кредитування.

Нормативно-правове застосування
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Висновки суду 
- щодо обґрунтованості позову в частині стягнення тіла кредиту і відсотків:
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки судом встановлено, що відповідач взяті на себе за кредитним договором обов`язки не виконав, тіло кредиту не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 166970,00 грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 в частині щодо стягнення тіла кредиту і відсотків ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню в цій частині. 

- щодо стягнення інфляційних витрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України в порядку, передбаченому ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, під час виконання рішення: 
Згідно пункту 1 ч.7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.
В позовній заяві представник позивача просив суд ухваленому рішенні застосувати під час його виконання нарахування і стягнення в порядку, передбаченому ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, інфляційних витрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту його виконання в частині задоволеної суми заборгованості.
В свою чергу ч.10-11 ст. 265 ЦПК України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
При цьому, суд відзначає, що представник позивача просить застосувати при ухваленні рішення положення ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, які є нормами процесуального права.
Однак, згідно пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025, від 14.07.2025 року № 478/2025 та від 20.10.2025 року № 793/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX, від 15.07.2025 року № 4524-IX та від 21.10.2025 року 4643-IX.
Таким чином на час ухвалення даного рішення існує законодавче звільнення позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України.
Водночас ч.3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Натомість ч.6 ст. 265 ЦПК України передбачає, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).
Таким чином суд не може зазначити у рішенні про застосування процесуальних положень ч.10-11 ст. 265 ЦПК України після спливу тридцятиденного строку після припинення або скасування воєнного стану.
У зв`язку з чим суд на час вирішення даної справи не вбачає за можливе в ухваленому рішенні застосовувати процесуальні положення ч.10-11 ст. 265 ЦПК України про нарахування інфляційних витрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Тому дана вимога представника позивача не може бути задоволена судом.

- щодо надання роз`яснення про порядок виконання даного рішення:
В позовній заяві представник позивача просив суд роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишися, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
При цьому, суд відзначає, що ч.1 ст. 271 ЦПК України передбачає, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
За згаданих умов та відмови суду у застосовуванні при ухваленні даного рішення процесуальних положень ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, то відсутні підстави і для самого роз`яснення рішення порушеного представником позивача. 

- щодо судових витрат: 
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позов щодо стягнення тіла кредиту і відсотків задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» від 15.09.2025 року № 5023 (а.с.1).
Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини.
Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18).
Відповідно до копії договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладеного 10.12.2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.115-120); копії заявки № 10883 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.121-122); копії акту № 10883 від 22.09.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.124) та копії рахунку на оплату по замовленню №10883-22/09-2025 від 22.09.2025 року (а.с.123), вартість наданих юридичних послуг становить 10000,00 грн.
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, зокрема, серед іншого, надання усної консультації, дослідження наданих йому позивачем документів та аналізу чинного законодавства і судової практики, складання позовної заяви та інших документів, а тому числі клопотання про витребування доказів тощо.
Водночас із цим від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 10000,00 грн.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44559822, до  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість загальною сумою 166970 (сто шістдесят шість тисяч дев’ятсот сімдесят) грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 88130 (вісімдесят вісім тисяч сто тридцять) грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 128 календарних днів у розмірі 51840 (п`ятдесят одна тисяч вісімсот сорок) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати у загальному розмірі 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          Д.В. Вороненко