Справа №717/2621/25
Номер провадження 2/717/30/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року   
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої – судді: Кудиби З. І.
за участі секретаря: Житарюк А. С.
розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИЛА:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі – ТОВ «Укр кредит фінанс») Тертиця Т. В. звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , у якому просила стягнути заборгованість за кредитним договором №1213-1359 від 28 травня 2023 року у розмірі 77 300,00 грн, а також стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 25 травня 2023 року між позивачем та відповідачкою, за допомогою вебсайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та забезпечує укладення електронних договорів, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1213-1359.
Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачці кредит у сумі 16 400,00 грн строком на 300 днів, при цьому базовий період становив 14 днів — проміжки часу протягом строку дії договору, після закінчення яких у позичальника виникав обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Одноразова комісія за видачу кредиту становила 15% від суми кредиту, при цьому позивачем застосовувалась знижена процентна ставка 1,20% на день та стандартна процентна ставка 1,50% на день.
Кредитні кошти були перераховані відповідачці через партнера позивача — АТ КБ «ПриватБанк», з яким позивач уклав договір № 4010 про надання послуг у системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, на картковий рахунок, зазначений відповідачкою в особистому кабінеті.
Отримавши кредитні кошти, відповідачка не виконала свої грошові зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Зокрема, відповідачка не повернула суму кредиту у визначені договором строки та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитом у сумі 70 871,20 грн, які підлягають стягненню відповідно до умов кредитного договору № 1213-1359 від 25 травня 2023 року.
Відповідна заборгованість виникла протягом строку користування кредитом та підтверджується укладеним договором, розрахунками заборгованості, а також іншими документами, наданими до суду позивачем.
Станом на 02 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становив 82 271,20 грн, що включає суму основного боргу та нарахованих процентів за користування кредитними коштами.
Разом із тим позивачем було застосовано програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у межах якої частково списано заборгованість відповідачки за нарахованими процентами у сумі 9 971,20 грн, за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 77 300,00 грн.
У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачки частини заборгованості після застосування програми лояльності, а саме: 16 400,00 грн — прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 60 900,00 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 02 грудня 2025 року.
Проте розгляд справи у зазначений день не відбувся у зв`язку з технічними проблемами у системі відеоконференцзв`язку (ВКЗ). Засідання було перенесено на 18 грудня 2025 року, однак розгляд справи не відбувся через тимчасову втрату працездатності головуючої судді, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 29 грудня 2025 року.
Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 20 січня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до вимог частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про час і місце розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним, оскільки отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку — суду.
У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт неотримання стороною кореспонденції, яка направлялася судом за належною адресою, самостійно зазначеною учасником справи, не може розцінюватися як неналежне повідомлення. Така ситуація виникає виключно через суб`єктивну поведінку сторони.
Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, якщо представники сторін або інші учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а наявних матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення, суд може вирішити спір по суті без відкладення. Основною умовою відкладення розгляду справи є неможливість ухвалення рішення за наявними доказами, а не сам факт неявки сторін.
Оскільки представник позивача просив розглянути справу без його участі, а відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Крім того, у встановлений строк відповідачкою не було подано відзиву на позовну заяву.
Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів за одночасної наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі кількох відповідачів заочний розгляд можливий лише за умови неявки всіх відповідачів.
Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена, не з`явилася, причин неявки не надала і не подала відзиву, а представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд постановив розгляд справи за відсутності сторін.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що позовні вимоги обґрунтовані.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ для ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб та держави.
Частина перша статті 4 ЦПК України встановлює право кожної особи звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.
Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, без попередньо встановленої сили доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємозв`язок доказів, мотивуючи врахування або відхилення кожного доказу.
Суд встановив, що 28 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1213-1359 за допомогою вебсайту navse.in.ua, який є комплексом інформаційних та телекомунікаційних систем позивача та забезпечує укладення договорів у електронній формі, відповідно до вимог чинного законодавства України щодо електронних правочинів.
Згідно з умовами договору, позивач надав відповідачці кредит у сумі 16 400,00 грн строком на 300 днів, при цьому базовий період складав 14 днів — проміжки часу, після закінчення яких виникала обов`язковість сплати процентів за користування кредитом. Одноразова комісія за видачу кредиту становила 15% від суми кредиту, з одночасним застосуванням зниженої процентної ставки 1,20% на день та стандартної — 1,50% на день.
Кредитні кошти були перераховані відповідачці через партнера позивача — АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до договору № 4010 про надання послуг у системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, на картковий рахунок, зазначений відповідачкою в особистому кабінеті.
Отримавши кредит, відповідачка не виконала свої зобов`язання у повному обсязі. Зокрема, вона не повернула основну суму кредиту у встановлені договором строки та не сплатила нараховані проценти у розмірі 70 871,20 грн, що підлягає стягненню відповідно до умов договору.
Суд констатував, що зазначена заборгованість виникла протягом строку дії кредитного договору та підтверджується його умовами, наданими розрахунками заборгованості та іншими документами, які долучив позивач. Станом на 02 вересня 2025 року загальна заборгованість відповідачки складала 82 271,20 грн, включно з основним боргом та нарахованими процентами.
Позивач застосував програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої частково списано нараховані проценти у сумі 9 971,20 грн за умови погашення залишку заборгованості в розмірі 77 300,00 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення частини заборгованості після застосування програми лояльності, а саме: 16 400,00 грн — прострочена заборгованість за основною сумою кредиту та 60 900,00 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли кредитно-договірні правовідносини, підтверджені укладеним електронним договором № 1213-1359 від 28 травня 2023 року та наявними у справі доказами.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі того ж роду та якості, що були передані) у строк та в порядку, встановленому договором.
Умовами укладеного договору передбачено, що кредит надається строком на 300 днів, базовий період — 14 днів, знижена відсоткова ставка — 1,20% на день, стандартна — 1,50% на день.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у документах (включно з електронними) і підписано сторонами.
Згідно зі статтями 626 та 628 ЦК України, договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, а також обов`язкові умови відповідно до законодавства.
Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована чи змінна) та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, попиту і пропозиції на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право одержувати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів споживчого кредиту застосовуються положення щодо несправедливих умов, зокрема заборона встановлення істотного дисбалансу прав та обов`язків на шкоду споживачу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначає, що відповідачка під час укладення договору була належним чином ознайомлена з його умовами, зокрема щодо строків, розміру та порядку сплати процентів. Укладаючи договір, сторони належним чином погодили всі істотні умови, включно з розміром відсоткової ставки.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачкою укладеного з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитного договору, а також відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, визначений договором.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню зазначена заборгованість за кредитним договором, яка підтверджується наявними у справі доказами.
Щодо клопотання відповідачки про відстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що дане клопотання обґрунтоване, при цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 265 ч. 7, п. 2 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення;
Згідно вимог ч.3,4 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виконанні спору;
2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
З документів, наданих відповідачкою, вбачається, що її доходи впродовж 2024-2025 є низькими. 
Враховуючи доведеність доданими до заяви документами щодо скрутного фінансового становища відповідача, воєнний стан, який введений на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання цього рішення суду на 12 (дванадцять) місяців рівними платежами. 
Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, а також статтями 2, 4, 5, 7, 12, 76–89, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280–284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1213-1359 від 28 травня 2023 року у розмірі 77 300,00 грн (сімсот тисяч триста гривень), з яких:
– 16 400,00 грн (шістнадцять тисяч чотириста гривень) — заборгованість за основною сумою кредиту;
– 60 900,00 грн (шістсот тисяч дев`ятсот гривень) — заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Клопотання відповідачки про розстрочення виконання судового рішення терміном на один рік задовільнити, надати розстрочення виконання даного рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат в загальному розмірі 79 722 грн (сімдесять дев`ять тисяч сімсот двадцять дві гривні) 40 коп в рівних 12 (дванадцяти) частинах шляхом погашення вказаної суми по 6 643,53 грн (шість тисяч шістсот сорок три гривні) 53 коп щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд може бути поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/407; код ЄДРПОУ 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя         Кудиба З. І.