Справа № 420/28982/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
05 лютого 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо однієї із позовних вимог у справі №420/28982/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, –

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Рішенням від 25.12.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
15.01.2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник задля повного поновлення прав позивача, просить винести додаткове рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ начальника Одеської митниці А.Колівера від 23 липня 2025 р. № 1514-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”. В обґрунтування заяви представник позивача вказав, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено часткового, суд відмовив виключно в частині поновлення ОСОБА_1 на рівноцінний посаді, в іншому позов задоволено. ОСОБА_1 у даній справі просив суд визнати противоправними та скасувати, в тому числі і наказ начальника Одеської митниці А.Колівера від 23 липня 2025 р. № 1514-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”. Але, суд, задовольнивши вимоги про скасування всіх наказів про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 в резолютивній частині рішення не вказав про скасування наказу начальника Одеської митниці А.Колівера від 23 липня 2025 р. № 1514-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”
19.01.2026 року від представника відповідача Одеської митниці надійшли заперечення, в яких представник відповідача зазначив, що як убачається з матеріалів справи та змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року, судом було надано правову оцінку всьому комплексу спірних правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку із припиненням державної служби та звільненням ОСОБА_1 , а також наказам Одеської митниці, прийнятим на виконання кадрових рішень у межах процедури скорочення. Суд дослідив обставини видання наказів, послідовність їх прийняття, дотримання або недотримання вимог Закону України «Про державну службу» та дійшов відповідних правових висновків, які відображені як у мотивувальній, так і в резолютивній частинах рішення. Зміст заяви про ухвалення додаткового рішення свідчить про те, що позивач фактично не посилається на невирішення окремої самостійної позовної вимоги, а натомість вказує на те, що в резолютивній частині рішення суду не зазначено окремо про скасування наказу Одеської митниці від 23.07.2025 № 1514-о. При цьому сам позивач у заяві визнає, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в межах процедури звільнення та частково задовольнив позов. Однак відсутність буквального відтворення в резолютивній частині рішення переліку всіх наказів, які досліджувалися судом у межах єдиного предмета спору, не є тотожною невирішенню позовної вимоги у розумінні статті 252 КАС України. Більше того, аналіз заяви позивача свідчить про намагання фактично змінити або доповнити резолютивну частину судового рішення, що виходить за межі повноважень суду при ухваленні додаткового рішення та суперечить принципу правової визначеності. 
Порядок та підстави ухвалення у справі додаткового судового рішення врегульовані ст.252 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Згідно ч. 2, 3 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Судове засідання було призначено на 26.01.2026 року о 11:00 год. 
На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.
Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується питання ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 252 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення судом додаткового судового рішення.
Зокрема, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання щодо однієї з позовних вимог.
Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що під час звернення до суду позивач ОСОБА_1 просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Одеської митниці Колівера А. від 23 липня 2025 р. № 1514-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”.
16.10.2025 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд:
1. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 16.09.2025 р. № 1710-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 19.09.2025 р. № 1721-0 “Про внесення змін до Наказу Одеської митниці від 16.10.2025 р. № 1710-0 ”.
3. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 01.10.2025 р. № 1758-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”
4. Поновити ОСОБА_1 на державній службі та на посаді начальника відділу митного оформлення №3 митного поста “Одеса-внутрішній” Одеської митниці 01.10.2025 року, або на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді, з якої звільнено.
5. Поновити дію контракту про проходження державної служби №370 від 02.04.2024 року, що укладений між ОСОБА_1 та Одеською митницею. 
6. Стягнути з Одеської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2025 р. по дату набрання рішенням по справі законної сили з вирахуванням обов`язкових податків і зборів.
Ухвалою від 06.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судом прийнято заяву про збільшення позовних вимог.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці від 16.09.2025 р. № 1710-о “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці від 19.09.2025 р. № 1721-о “Про внесення змін до Наказу Одеської митниці від 16.10.2025 р. № 1710-o”; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці від 01.10.2025 р. № 1758-о “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”; поновлено ОСОБА_1 на державній службі та на посаді начальника відділу митного оформлення №3 митного поста “Одеса-внутрішній” Одеської митниці з 02.10.2025 року; зобов`язано Одеську митницю поновити дію контракту про проходження державної служби №370 від 02.04.2024 року, що укладений між ОСОБА_1 та Одеською митницею. Стягнуто з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 44728,86 грн. (сорок чотири тисячі сімсот двадцять вісім гривень, вісімдесят шість копійок), з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
Як вбачається зі змісту описової та мотивувальної частин рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року у даній справі, суд дослідив докази, встановив обставини із посиланням на докази, що мали місце, та в свою чергу зазначив, що 23.07.2025 року Одеською митницею прийнято наказ № 1514-о, яким відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII “Про державну службу”, наказу Одеської митниці від 23.01.2025 № 44 “Про введення в дію штатного розпису на 2025 рік Одеської митниці”, припинено в перший робочий, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, державну службу ОСОБА_2 на посаді начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста “Одеса-внутрішній” Одеської митниці та звільнено його із займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.
При цьому, приймаючи рішення від 25.12.2025 року судом повно і всебічно з`ясовано обставини в справі, які підтверджені відповідними доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що стосуються спірних правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку із припиненням державної служби та звільненням ОСОБА_1 , в тому числі у зв`язку прийняттям наказу начальника Одеської митниці Колівера А. від 23 липня 2025 р. № 1514-о “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, з урахуванням приписів п.1 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд дійшов до висновку про необхідність прийняття додаткового рішення щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу начальника Одеської митниці Колівера А. від 23 липня 2025 р. № 1514-0 “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”, а саме задовольнити зазначені позовні вимоги.
Керуючись ст. ст.132,137,139,243,246,252,255,293,295 КАС України суд

В И Р І Ш И В :
Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо однієї із позовних вимог у справі №420/28982/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Прийняти додаткове рішення у справі №420/28982/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Одеської митниці Колівера А. від 23 липня 2025 р. № 1514-о “Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ”.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк