Справа № 464/8412/25
пр.№ 1-кп/464/180/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.01.2026 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді         ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання     ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025142430000203 від 14.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загір`я Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 Кримінального кодексу України (далі – КК України), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора          ОСОБА_4 ,
потерпілого         ОСОБА_5 ,
обвинуваченого         ОСОБА_3 ,
захисника         ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , у період 2024 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109 помітив на землі водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.09.2012 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане ТСЦ №4641 від 28.11.2017. Після чого, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на привласнення в особистих інтересах зазначеного посвідчення водія.
Реалізуючи вказаний умисел, останній поклав у свій гаманець водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.09.2012 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане ТСЦ №4641 від 28.11.2017, таким чином привласнивши офіційний документ, яким розпорядився на власний розсуд.
Зокрема, 31.10.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21130, р.н. НОМЕР_2 , та будучи зупиненим працівниками поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, з метою ухилення від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.09.2012, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане ТСЦ №4641 від 28.11.2017, та як наслідок на потерпілого ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії СМПРТ №163252 від 31.10.2024. 
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Зазначив, що під час руху пішки по вулиці поблизу магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, він виявив на землі водійське посвідчення, яке забрав. Також обвинувачений зазначив, що у подальшому, коли його було зупинено працівниками поліції у зв`язку з підозрою в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він пред`явив працівникам поліції вказане водійське посвідчення, яке йому не належало. Зі слів обвинуваченого, працівники поліції сфотографували пред`явлене водійське посвідчення та склали адміністративні матеріали на підставі документів, які він пред`явив. Запевнив, що у майбутньому подібне не повториться та просив суворо не карати.
За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.357 КК України.
Його дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення офіційного документу в інших особистих інтересах.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, одружений, має трьох дітей, непрацевлаштований, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, формально характеризується за місцем проживання, згідно ст.89 КК України, раніше не судимий.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.357 КК України, а саме те, що дане кримінальне правопорушення, на підставі ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду.
Питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов відсутній, оскільки ухвалою суду від 07.01.2026 цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та витрат на правничу допомогу, залишено без розгляду.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно ст. 59-1 КК України, покласти на  ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду  ОСОБА_3 , згідно із ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-компакт-диск DVD-R з відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя          ОСОБА_7